пр. № 1-кп/759/853/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0007526 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

03.06.2016р. Макарівським районним судом Київської обл. за ч.1 ст.122 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники: потерпілий - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
25.07.2016 року, приблизно о 08.00год., ОСОБА_6 прийшов до свого наглядно знайомого ОСОБА_7 на автомобільну стоянку що розміщена за адресою: м. Київ, вул. Купріна 4, де останній неофіційно працює охоронцем. Згідно із усною домовленістю між охоронцями та власниками автомобілів, останні залишають ключі від своїх авто охоронцям з метою перепаркування автомобіля у разі необхідності. Про даний факт ОСОБА_8 було достовірно відомо, оскільки його батько працює охоронцем на вказаній стоянці.

Після чого, приблизно о 16.30год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_9 , виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 взяв ключі від автомобіля «Мерседес Спрінтер» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , які знаходились в шухляді дерев`яного столу в кімнаті охорони, після чого відімкнув водійські двері та привів у дію двигун вказаного автомобіля. Маючи змогу розпоряджатись викраденим автомобілем на власний розсуд, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 , керуючи вказаним автомобілем направився до магазину «Велика Кишеня», що за адресою: м.Київ, вул.Чорнобильська, 16/80 з метою придбання алкогольних напоїв. Після придбання алкогольних напоїв, останній вирішив поїхати в с.Лишня, Київської області Макарівського району, з метою пошуку знайомих для подальшого вживання алкоголю. Після чого, рухаючись на викраденому автомобілі, перебуваючи по вул.Леніна 19 в с.Соснівка, Київської області ОСОБА_6 був викритий та затриманий працівниками поліції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

31.10.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.289 КК України; обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні; шкода завдана кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 повністю відшкодована; сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки та на підставі ст.71 КК України, застосовуючи принцип часткового складання, приєднати покарання, призначене вироком Макарівського районного суду Київської обл. від 03.06.2016р. та призначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців обмеження волі.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Під час судового засідання судом з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_3 , що він цілком розуміє права передбачені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки невиконання угоди.
Також, під час судового засідання судом з`ясовано у потерпілого ОСОБА_10 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України.
Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Встановлено, що угода про примирення може бути затверджена судом, оскільки умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину та особі обвинуваченого, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373- 376, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити йому, узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
Згідно ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання по даному вироку частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 03.06.2016р. та остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 призначити у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: автомобіль «Мерседес Спрінтер» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити за належністю ОСОБА_5 .

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: