Тростянецький районний суд Сумської області
Справа №1-31/10 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2010 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., при секретарі Долі Н.В., з участю прокурора Мандрікова Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше судимого:

-30.07.2001 року за ст. 140 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

-12.01.2005 року за ст. 395 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 600 гривень;

-12.09.2006 року за ст. 309 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

-16.05.2008 року за ст. 309 ч.2 КК України до покарання у виді двох років виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку в доход держави,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 16 травня 2008 року був засуджений вироком Тростянецького районного суду за ст. 309 ч.2 КК України до покарання у виді двох років виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з відрахуванням 20 % заробітку в доход держави.

Копія вироку та розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили до КВІ Тростянецького підрозділу надійшли 03.06.2008 року і того ж дня засуджений був поставлений на облік.

23.06.2008 року засуджений ОСОБА_1 зявився до Тростянецького підрозділу КВІ, де йому були розяснені умови відбування покарання, засуджений надав письмову підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування, і був попереджений про те, що у разі умисного ухилення від відбування покарання буде притягнений до кримінальної відповідальності за ст.389 ч.2 КК України. Того ж дня було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію (остання пятниця кожного місяця) та було видано направлення до ПП Лукяніхін для відбування призначеного судом покарання.

З того часу ОСОБА_1 на протязі кількох місяців не зявлявся на реєстрацію до КВІ, хоча йому було направлено 5 сповіщень про обовязковість явки до КВІ.

26.09.2008 року ОСОБА_1 був доставлений працівниками міліції до КВІ, де йому винесене перше письмове попередження та ОСОБА_1 пояснив, що він звільнився із роботи у звязку із небажанням працювати за малу зарплату і зобовязався протягом 10 днів працевлаштуватися. Однак через непрацевлаштування та неявку на реєстрацію отримав 24.11.2008 року друге письмове попередження.

02.12.2008 року ОСОБА_1 було поставлено на облік в Тростянецький районний центр зайнятості населення та із 09.12.08 р. він мав статус безробітного, але 26.06.2009 року його було знято з обліку в РЦЗН, у звязку з неявкою на реєстрацію.

23.10.2009 року винесено 3-тє письмове попередження ОСОБА_1 за систематичні неявки на реєстрацію та злісне ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт.

Незважаючи на неодноразові попередження, ОСОБА_1 умисно ухилявся від відбування покарання, грубо порушував порядок та умови відбування покарання, після звільнення з роботи не працевлаштовувався, та не мав наміру на працевлаштування, у звязку із чим станом на 23.10.2009 року відбута міра покарання становить 6 місяців 17 днів, невідбута міра покарання становить 17 місяців 13 днів.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у скоєному ним злочині, передбаченому ст. 389 ч. 2 КК України визнав повністю та показав, що він дійсно був засуджений за ст. 309 ч.2 КК України до покарання у виді двох років виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з відрахуванням 20 % заробітку в доход держави. Йому розяснили, що він повинен працювати і з його заробітку будуть проводитися відрахування в доход держави. Потім в КВІ в м. Тростянець, йому також було розяснено, що він має приїздити на відмітку до КВІ, при цьому привозити характеристики з місця роботи. На той час він працював у ПП Лукяніхіна на пилорамі, спочатку він приїздив на відмітку, а потім звільнився з роботи, тому, що робота була важкою. Він мав намір працевлаштуватися до СЗАТ Маяк сторожем на ферму, але не повністю пройшов медкомісію. Потім, за сприяння КВІ, він був взятий на облік в ЦЗН, де отримував біля 300 гривень, як безробітний, кожного місяця. Потім він перестав їздити на відмітку в РЦЗ по різним причинам, і його зняли з обліку. Надалі офіційно працевлаштуватись йому не вдалось, хоча він допомагає по роботі дружині, її батькові на фермі, ходить на заробітки.

Крім показів підсудного, його вина в скоєнні даного злочину підтверджується показами свідків і матеріалами справи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що він працює інспектором Тростянецького підрозділу КВІ та пояснив, що ОСОБА_1 був ознайомлений із умовами і порядком відбування покарання у виді виправних робіт. Однак підсудний тривалий час не зявлявся на реєстрацію, з неповажних причин був звільнений із роботи у ПП Лукяніхіна. Незважаючи на таку поведінку ОСОБА_1 служба КВІ сприяла йому у працевлаштуванні, та у грудні 2008 р. він був направлений до Тростянецького РЦЗН, де був взятий на облік і отримував допомогу. Однак без поважних причин не зявлявся на реєстрацію та у червні 2009 р. був знятий з обліку. В подальшому ОСОБА_1 не реагував на виклики КВІ, самостійно не шукав роботу і має невідбуту міру покарання у виді виправних робіт 17 місяців 13 днів.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 проживає однією сімєю із його дочкою, раніше був засуджений та мав відбувати покарання у виді виправних робіт, однак звільнився із роботи у ПП Лукяніхіна через важку працю, а потім не міг ніде працевлаштуватися. Із біржі праці його посилали вчитися на водія, але у них не було грошей на навчання, бо сімя має скрутне матеріальне становище.

Вироком Тростянецького районного суду від 16.05.08 року ОСОБА_1 засуджено за ст. 309 ч.2 КК України до покарання у виді двох років виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з відрахуванням 20 % заробітку в доход держави (а.с. 11). Вирок набрав законної сили 02.06.2008 року (а.с.10).

Згідно підписки ОСОБА_1 був ознайомлений з порядком відбування покарання у виді виправних робіт (а.с. 24).

24 листопада 2008 року ОСОБА_1 згідно направлення заступника начальника Охтирського МВ КВІ Тростянецького підрозділу був зобовязаний прибути до центру зайнятості населення (а.с.42,43).

26 вересня 2008 року, 24 листопада 2008 року та 23 жовтня 2009 року (а.с.38, 40, 72) ОСОБА_1 був письмово попереджений про те, що у разі продовження порушення порядку і умов відбування покарання він може бути притягнений до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України.

Період відбуття покарання ОСОБА_1 у виді виправних робіт підтверджується довідками про його перебування на реєстрації в Тростянецькому центрі зайнятості як безробітного із 09.12.2008 року по 26.06.2009 року (а.с.63, 74, 84,119).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 фактично відбув покарання за вироком від 16.05.2008 року у виді виправних робіт 6 місяців 17 днів, а не 13 днів, як вказано у обвинувальному висновку. Відповідно, невідбута частина покарання ОСОБА_1 становить 17 місяців 13 днів виправних робіт, а не 17 місяців 17 днів, що підтверджується уточненою довідкою заступника начальника Охтирського МВ ОСОБА_4 в Сумській області (а.с.118). Саме у цій частині суд вважає за необхідне уточнити обвинувачення ОСОБА_1

Таким чином, вина підсудного знайшла своє підтвердження в судовому засідання і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, так як ОСОБА_1 ухилявся від відбування покарання у виді виправних робіт, як особа, засуджена до цього покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має хвору матір інваліда третьої групи.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що помякшує покарання є визнання вини у скоєнні злочину.

Зважаючи на викладене, обставини справи, особу винного, суд приходить до переконання, що підсудному необхідно призначити покарання у виді арешту і таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_1 і попередження скоєння ним нових злочинів.

Судом встановлено, що підсудний вчинив злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком 17 місяців 13 днів виправних робіт із відрахуванням 20% заробітку у доход держави. Таким чином, ОСОБА_1 необхідно призначити покарання за сукупністю вироків, у відповідності до ст.71 КК України і частково приєднати до основного покарання невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду від 16.05.2008 року у виді 2 місяців арешту з розрахунку, відповідно до ст. 72 КК України, що одному дню арешту відповідають три дні виправних робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_1 у виді підписки про невиїзд до вступу вироку в законну силу необхідно змінити, та взяти його під варту із зали суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і по цьому закону призначити йому покарання у виді арешту строком на чотири місяці.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду від 16.05.2008 року у виді 2 місяців арешту, та остаточно ОСОБА_1 призначити покарання у виді арешту строком на шість місяців.

Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд до вступу вироку у законну силу змінити та взяти ОСОБА_1 під варту з зали суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту взяття під варту.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_1 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя