Провадження №1-кп/761/875/2016
В И Р О К
іменем України
29 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 028 79 відносно обвинуваченої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка, Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, заміжня, маюча на утриманні малолітню дитину 2005 року народження, раніше неодноразово судимої:

1) 07.08.2015 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки,

2) 19.05.2016 цим же судом за ч.2 ст.185 КК України до 3р.1 міс. позбавлення волі, ч.1 ст.71 КК України остаточно до відбуття 3 роки і 3 міс. позбавлення волі.

зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
04.03.2016, приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_5 , будучи раніше судимою за ч. 2 ст. 15 ч., 2 ст. 185 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знаходячись у приміщенні танцювального клубу «Майвей», що знаходиться за адресою м. Київ, вул. О.Довженка, 3, помітила мобільний телефон марки «іРhone», який знаходився на столі у коридорі, що належить ОСОБА_6 . Внаслідок чого у неї виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна даного мобільного телефону «iРhone» моделі «5» .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, обернення його на свою користь з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 , підійшла до столу, де знаходився мобільний телефон серійний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла зі столу мобільний телефон марки «iРhone» моделі «5» ІМЕІ: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_1 вартістю 4800 грн.

Будучи впевненою в тому, що її дії залишились непомічені оточуючими, зберігаючи викрадене майно у себе в руках обвинувачена направилася до виходу з приміщення танцювального клубу «Майвей», однак, при виході з клубу була помічена та затримана пересічними громадянами, таким чином ОСОБА_5 виконала всі дії, які вона вважала необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, так як останню було затримано пересічними громадянами біля виходу з приміщення танцювального клубу «Майвей».

А всього, ОСОБА_5 намагалася таємно викрасти чуже майно на загальну суму 4800 гривень, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною у пред`явленому обвинуваченні, не оспорювала, час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Надала показання, в яких зазначила, що вона 04.03.2016 у вечірній час перебувала у приміщенні танцювального клубу «Майвей» де помітила мобільний телефон марки «іРhone», який знаходився на столі у коридорі. Впевнившись в тому, що її дії будуть не помічені, взяла зі столу вказаний телефон та з ним направилась до виходу, однак була затримана невідомим їй хлопцем.

Враховуючи позицію обвинуваченої, думки інших учасників кримінального провадження, вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються; щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, обсягу та вартості викраденого, зважаючи на відсутність сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, встановлена винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого вона підлягає покаранню.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу обвинуваченої, яка раніше судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, під час тримання в Київському СІЗО характеризувався посередньо, має доньку 2005 року народження..

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчиненню нею нових злочинів, застосувати покарання у виді позбавлення волі, проте не більше двох третин максимального строку покарання, передбаченого санкцією інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України у розмірі, ближче до мінімального.

Оскільки ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, до постановлення вироку Святошинським районним судом м.Києва від 19.05.2016, суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеного за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 19.05.2016 остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, зарахувавши покарання, відбуте частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

З врахуванням даних про особу обвинуваченої, яка має неповнолітню дитину 2005 року народження, визнала вину та розкаялась, від її дій тяжких наслідків та наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди не настало, суд вважає правильним застосувати принцип поглинення покарань.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження з 21.08.2016 по день набрання вироку законної сили, у співвідношенні 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням попереднього ув`язнення.

Вирішити долю речових доказів, у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення покарання, призначеного за даним вироком покаранням, призначеним вироком Святошинського районного суду м.Києва від 19.05.2016 остаточно призначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі, зарахувавши покарання, відбуте частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання перебування в установах попереднього ув`язнення з 21.08.2016 по день набрання вироку законної сили. у співвідношенні 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням попереднього ув`язнення.

Речові докази: мобільний телефон марки «iРhone» залишити власнику ОСОБА_6 за належністю.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: