Справа № 164/1829/16-к
п/с 1-кп/164/87/2016
Категорія: 34
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000240 від 15 червня 2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 14 червня 2016 року, біля 21-ї години, перебуваючи в лісовому масиві кварталу № 40 виділу № 6 Бережницького лісництва Волинського військового лісгоспу державного підприємства „Львівський військовий лісокомбінат, що неподалік с. Черськ Маневицького району Волинської області, який відноситься до загальнозоологічного заказника місцевого значення „Майдан, де обмежена господарська діяльність, умисно, всупереч встановленому порядку заготівлі лісодеревини, незаконно, без будь-якого дозволу, зрізав за допомогою бензопили „STIHL-SM 200 три дерева породи сосна, з діаметрами пнів відповідно 33 см, 34 см та 35 см, чим завдав у відповідності до постанови КМУ № 541 від 24.07.2013 року „Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд майнову шкоду на загальну суму 9266 гривень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 246 КК України, як вчинення незаконної порубки дерев на території природно-заповідного фонду.
Під час досудового розслідування 12 вересня 2016 року між прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , яка на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000240, та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, зобов`язувався співпрацювати з Маневицькою місцевою прокуратурою Волинської області та іншими правоохоронними органами у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності з метою викриття та виявлення відомих йому правопорушень. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 246 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання передбачена санкцією ст. 246 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області юристом 2 класу ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїі призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази: лісодеревину породи сосна, кубомасою 1.85 м3 (а.с. 9-12, 39-41), яка знаходиться на території Бережницького лісництва Волинського військового лісгоспу державного підприємства „Львівський військовий лісокомбінат, слід конфіскувати в доход держави; два зрізи комлевих частин дерев породи сосна, діаметрами 33 см та 35 см (а.с. 39-40, 42), які знаходяться на території Бережницького лісництва Волинського військового лісгоспу державного підприємства „Львівський військовий лісокомбінат, слід знищити.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 110, 124, 126, 314, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 вересня 2016 року, укладену між прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області юристом 2 класу ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїв кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000240 від 15 червня 2016 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, призначивши покарання 1020 (одна тисяча двадцять) гривень штрафу.

Речові докази: лісодеревину породи сосна, кубомасою 1.85 м3, яка знаходиться на території Бережницького лісництва Волинського військового лісгоспу державного підприємства „Львівський військовий лісокомбінат, - конфіскувати в доход держави; два зрізи комлевих частин дерев породи сосна, діаметрами 33 см та 35 см, які знаходяться на території Бережницького лісництва Волинського військового лісгоспу державного підприємства „Львівський військовий лісокомбінат, - знищити.

На вирок може бути подана з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1