Справа № 524/9561/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003789 від 23.10.2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачена у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20.10.2015 року приблизно в 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поруч з кімнатою 45 в будинку АДРЕСА_2 , під час сварки, що виникла на груті тривалих неприязних стосунків, умисно нанесла потерпілій ОСОБА_4 обома руками розкритими в долоні декілька ударів в область голови, лівої щоки, грудей та нижньої губи. Після цього ОСОБА_6 обома руками почергово нанесла удари по правому і лівому передпліччю, схопила потерпілу за волосся і почала тягти в різні боки.

Від зазначених вище дій обвинуваченої ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_4 отримала легкі тілесні ушкодження у виді саден в тім`яній ділянці голови, лівій вилицевій ділянці, на лівій молочній залозі, крововиливу під слизову оболонку нижньої губи праворуч, синців по зовнішній поверхні нижньої третини лівого плеча в кількості чотирьох, синців по зовнішній поверхні верхньої третини правого передпліччя.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, що їй інкримінується не визнала та по суті обвинувачення показала, що вона не наносила будь-яких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 20.10.2015 року.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, її вина у вчиненні злочину, що їй інкримінується підтверджується наступними доказами дослідженими та перевіреними судом.

Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка суду показала, що 20.10.2015 року вона прийшла додому з роботи приблизно о 17 год. і побачила, що обвинувачена без дозволу переставила належний потерпілій диван, який стоїть у кімнаті загального користування. На цій підставі виникла сварка. Під час переставляння потерпілою дивану обвинувачена ОСОБА_6 почала наносити їй удари руками по голові, дряпати обличчя, а потім схопила за волосся і почала рвати волосся. Після цього потерпіла викликала працівників поліції і зателефонувала сину обвинуваченої.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що вона проживає по сусідству з обвинуваченою та потерпілою. Між потерпілою та обвинуваченою часто виникають сварки через користування холом загального користування. 20.10.2015 року коли свідок ішла додому, їй зателефонувала мати, яка також проживає по сусідству з потерпілою та обвинуваченою і повідомила, що ОСОБА_9 побила ОСОБА_10 . Коли свідок прийшла додому, то вона побачила, що ОСОБА_11 побита і в неї вирваний шматок волосся, на руках і грудній клітці у потерпілої було видно садна і синці, а також крововилив на губі.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив суду, що він працює дільничним інспектором Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області. Як дільничний інспектор свідок обслуговує територію на якій проживають обвинувачена та потерпіла. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 постійно виникають сварки на побутовому грунті. В один із днів свідок прибув на місце події за викликом у зв`язку з повідомленням потерпілою ОСОБА_13 про її побиття обвинуваченою ОСОБА_6 . Після прибуття на місце події свідок бачив, що у потерпілої вирвано шматок волосся та на тілі малися синці і садна. Потерпіла повідомила, що їй нанесла тілесні ушкодження обвинувачена ОСОБА_6 , яка проживає з нею на спільному коридорі.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що вона працює слідчим Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області. Свідок ОСОБА_14 повідомила суду, що вона проводила досудове розслідування у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 під час розслідування слідчий ОСОБА_14 опитувала як свідка ОСОБА_15 та проводила з нею слідчий експеримент. На час розгляду справи судом свідок ОСОБА_15 померла. Свідок ОСОБА_15 під час досудового розслідування давала впевнені та послідовні показання.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що обвинувачена ОСОБА_6 є його матір`ю. В один із днів до свідка зателефонувала ОСОБА_17 приблизно в 17 год. і розповіла, що в неї виник конфлікт з матір`ю свідка. Чи були на ОСОБА_18 будь-які тілесні ушкодження свідок не звернув уваги. Свідок бачив, що у обвинуваченої були подряпані руки.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 1096 від 23.10.2015 року, у потерпілої ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у виді: саден в тім`яній ділянці голови, лівій вилицевій ділянці, на лівій молочній залозі, крововиливу під слизову оболонку нижньої губи праворуч, синців по зовнішній поверхні нижньої третини лівого плеча в кількості чотирьох, синців по зовнішній поверхні верхньої третини правого передпліччя. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, відносяться до легких тілесних ушкоджень та не характерні для утворення при падінні потерпілої з висоти власного зросту.

Судово-медичний експерт ОСОБА_19 , який був викликаний до суду для роз`яснення свого висновку та допитаний у порядку ст. 356 КПК України, дав суду пояснення про те, що він під час огляду виявив у потерпілої ОСОБА_4 тілесні ушкодження, що описані в акті. Також експерт показав, що він проводив експертизу за результатами слідчих експериментів з потерпілою ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_15 . Показання потерпілої ОСОБА_4 не суперечили об`єктивним судово-медичним даним, а показання ОСОБА_15 не повністю відповідали об`єктивним судово-медичним даним, оскільки ця свідок показала, як наносилися тілесні ушкодження в області голови потерпілої і не показала механізм нанесення тілесних ушкоджень на молочній залозі, правому та лівому передпліччі потерпілої.

Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиць до нього від 10.11.2015 року, потерпіла відтворила обставини та показала як саме їй були нанесені тілесні ушкодження обвинуваченою.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 1129 від 10.11.2015 року, показання потерпілої ОСОБА_4 , дані нею в ході проведення слідчого експерименту по факту спричинення їй тілесних ушкоджень не суперечать об`єктивним даним, отриманим при судово-медичній експертизі.

Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиць до нього від 10.11.2015 року, свідок ОСОБА_15 відтворила обставини та показала як саме потерпілій ОСОБА_4 були нанесені тілесні ушкодження обвинуваченою ОСОБА_6 .

Згідно висновку судово-медичного експерта № 1130 від 10.11.2015 року, показання свідка ОСОБА_15 частково відповідають об`єктивним судово-медичним даним, а саме по локалізації, механізму та кількості нанесених тілесних ушкоджень.

Оцінюючи вказаний вище висновок судово-медичного експерта та протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 , суд враховує пояснення самого експерта про те, що свідок достовірно відтворила механізм нанесення тілесних ушкоджень, які були виявлені на голові потерпілої. Разом з тим, свідок ОСОБА_15 не відтворила механізм утворення тілесних ушкоджень на лівій молочній залозі та обох передпліччях потерпілої. Згідно показань слідчого ОСОБА_14 , ОСОБА_15 знайома протягом тривалого часу як з обвинуваченою, так і з потерпілою, впевнено вказувала на ОСОБА_6 , як на особу, що 20.10.2015 року нанесла тілесні ушкодження потерпілій. За таких обставин, суд вважає, що під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_15 могла добросовісно помилятися через те, що не пригадала або не помітила в метушні як саме нанесені були удари в область грудей та передпліч потерпілої ОСОБА_4 .

Оцінюючи свідчення працівників поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які давали показання з чужих слів, суд, відповідно до ч. 2 ст. 97 КПК України, враховує те, що на даний час допитати свідка ОСОБА_15 неможливо у зв`язку зі смертю останньої. Крім того, суд вчаровує ті обставини, що первинні показання ОСОБА_15 та дані слідчого експерименту узгоджуються з об`єктивними судово-медичними даними, а також із показаннями потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 . За таких обставн, показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 суд визнає допустимим доказом.

Оцінивши сукупність досліджених доказів керуючись законом та за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України , оскільки вона нанесла потерпілій умисне легке тілесне ушкодження.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, форму вини, всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість наслідків, що наступили від злочину, дані про особу обвинуваченої, яка є особою раніше не судимою, має пенсійний вік. Враховується також вік та стан здоров`я обвинуваченої.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання суд не знаходить.

Враховуючи невелику тяжкість вчиненого обвинуваченою злочину та її особу, яка є раніше не судимою, суд призначає ОСОБА_6 покарання у виді штрафу.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченої про відшкодування матеріальної шкоди, яка становить 813 грн. 84 коп. та моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

Вирішуючи ці позовні вимоги, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Оцінивши надані потерпілою докази, суд вважає, що матеріальна шкода, що складає витрати на лікування у сумі 813 грн. 84 доведена наявними доказами ( а.с. 19-26) і тому підлягає стягненню з обвинуваченої в повному розмірі.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд враховує суть заявлених позовних вимог, характер та обставини заподіяння моральної шкоди, пов`язаної з побиттям потерпілої та вимушеними змінами звичного способу життя, тривалість лікування і наслідки завданої травми, а також сімейно-майновий стан обвинуваченої, як заподіювача шкоди. Одночасно з цим, при вирішенні цих позовних вимог суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути з обвинуваченої на користь потерпілої три чотири гривень.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винною ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченої ОСОБА_6 на її користь 813 грн. 85 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином та чотири тисячі гривень моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя