Провадження № 1-кс/702/43/16
Справа № 702/604/16-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову в задоволенні скарги

25 травня 2016 року м. Монастирище

Слідчий суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Монастирищенського ВН Уманського ВП ГУНП в Черкаській області,

з участю сторін та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність Монастирищенського ВН Уманського ВП ГУНП в Черкаській області.

Підставою для скарги вважає те, що 10.05.2016 року він подав до Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області письмову заяву про вчинення відносно нього та його сім`ї неправомірних дій ОСОБА_6 , дану заяву було зареєстровано в журналі єдиного обліку за № 1015 від 10.05.2016 року. Аналогічну заяву про вчинення ОСОБА_6 неправомірних дій подала до Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП його дружина - ОСОБА_7 , заява була зареєстрована в журналі єдиного обліку за № 1016 від 10.05.2016 року.

Зазначені неправомірні дії ОСОБА_8 мали місце в нічний час, близько 1 години 10.05.2016 року, з метою припинення її хуліганських дій його дружина ОСОБА_7 попередньо зробила повідомлення по телефону 102, повідомлення зареєстроване в журналі ЄО за № 1010 від 10.05.2016 року, за цим повідомленням приїжджала слідчо-оперативна група.

19.05.2016 року за вихідним № 2085/54/01-16 начальник Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області надіслав повідомлення про проведення перевірки за їхніми заявами в порядку Закону України «Про звернення громадян» та складення висновку про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення і відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скаржник вважає таке рішення начальника Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області є незаконним та необгрунтованим, оскільки, відповідно до його заяви про злочин (хуліганські дії), який було вчинено щодо нього, він, відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 55 КПК є потерпілим і саме з моменту подання заяви про вчинення злочину користується процесуальними правами, передбаченими у ст. 56 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 КПК під час досудового розслідування потерпілий має право на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим, і також на отримання від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію.

Скаржник вважає, що право на прийняття і реєстрацію заяви не можна обмежувати лише правом на прийняття заяви оперативним черговим і її внесення до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення. Це право має тлумачитися, зокрема, у світлі завдань кримінального провадження, якими відповідно до ст. 2 КПК є захист особи від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Також, слід виходити з того, що зазначеним вище правам потерпілого кореспондує, визначений ч. 1 ст. 214 КПК, обов`язок прокурора або слідчого невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Отже, право потерпілого на прийняття і реєстрацію заяви чи повідомлення про злочин слід тлумачити як таке, що включає право на розгляд цієї заяви по суті посадовою особою, яка уповноважена внести відомості заяви про злочин до ЄРДР. Такими особами є слідчий або прокурор. Разом з тим, Інструкція про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, яка затверджена наказом МВС України від 19.11.2012 року № 1050 встановлює додаткові, порівняно з КПК процедури, які стосуються руху заяви чи повідомлення про злочин в органах внутрішніх справ. Відповідно до п. 3.5. цієї Інструкції оперативний черговий після реєстрації в журналі ЄО доповідає начальникові слідчого підрозділу про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу внутрішніх справ, а також повідомлень, які надійшли усно, у яких наявні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу внутрішніх справ.

Враховуючи, що старший інспектор-черговий Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП ОСОБА_9 на місце пригоди, на підставі повідомлення, отриманого по телефону, направив слідчо-оперативну групу в складі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , то є очевидним про наявність відомостей, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абзацу 2 п. 3.5. Інструкції заяви і повідомлення, що надійшли до чергової частини органу внутрішніх справ, у яких відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО доповідаються оперативним черговим начальнику органу внутрішніх справ або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.5. Інструкції у разі виявлення начальником органу внутрішніх справ, що заява чи повідомлення містять відомості, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в ЄО) повертає її до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу.

Враховуючи передбачені абзацом 2 п. 3.5. Інструкції повноваження начальника органу досудового розслідування, скаржник вважає, що надання начальником Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП відповіді про відмову у реєстрації відомостей заяви у ЄРДР на підставі ЗУ «Про звернення громадян» є дією, яка зупинила процедуру розгляду його заяви у передбаченому КПК порядку і таким чином унеможливила її розгляд слідчим, який має повноваження вносити відомості про злочин до ЄРДР. Саме ця дія начальника Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП, який діяв від імені всього Монастирищенського відділення, є підставою для оскарження бездіяльності органу внутрішніх справ, що стала причиною невнесення відомостей його заяви до ЄРДР.

Скаржник вимушений звертатися до суду, оскільки його право на реєстрацію і внесення до ЄРДР відомостей заяви про злочин від 10.05.2016 року порушено посадовими особами Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 року у справі за зверненнями жителів міста Жовті Води ч.1 ст. 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Скаржник вказує, що його скарга стосується оскарження дій і бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а саме начальника Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП, щодо розгляду заяв про злочини.

У п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено лише право оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011 року у справі «про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини» в аспекті конституційного звернення положення ч.2 ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про звернення громадян», відповідно до якого проводилася перевірка його заяви, дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним законодавством.

Скаржник вважає, що висновок перевірки за матеріалами журналу ЄО за № №1010, 1015 та 1016 від 10.05.2016 року, який складений старшим інспектором Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП, погоджений заступником начальника сектору Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП і затверджений начальником Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП, є незаконним та необгрунтованим, а викладені в ньому події не відповідають фактичним обставинам справи.

В даному висновку зроблено посилання на наявність неприязних відносин між скажником та ОСОБА_12 , які виникли раптово, та відсутність в її діях ознак злочину, передбаченого ст.296 КК України, що не відповідає дійсності. Він на момент вчинення хуліганських дій ОСОБА_12 , ніколи з нею знайомий не був і ніяких відносин з нею взагалі не підтримував. Дії ОСОБА_12 були направлені виключно на грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалися особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, що виражалися у її вторгненні в стані алкогольного сп`яніння на територію домоволодіння скаржника о 1 годині ночі, в той час коли він відпочивав. ОСОБА_12 , перебуваючи на подвір`ї скаржника почала кричати та стукати в двері будинку, після чого побила посуд (тарілки, чашки, стакани, чарки, попільничку), що знаходились на столі в приміщенні для відпочинку, що на подвір`ї, стягнула скатерку зі столу, розкидала столові прибори та окремі продукти харчування, після чого взяла в руки дерев`яний трап і ним почала грюкати по плитці перед входом в будинок, побила плинку, чим порушила його сон та нормальні умови відпочинку, а також заподіяла матеріальні збитки.

Скаржник вважає, що такі дії ОСОБА_12 однозначно вказують на вчинення нею хуліганських дій відносно нього, вказані відомості в обов`язковому порядку повинні бути внесені до ЄРДР і слідчим негайно повинно бути розпочате досудове розслідування за ч.І ст.296 КК України.

Керуючись ст.ст.303-308 КПК України, скаржник просить визнати бездіяльність начальника Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_13 щодо невнесення відомостей за його заявою від 10.05.2016 року до ЄРДР такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства; скасувати рішення начальника Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_13 за № 2084/54/01-16 від 19.05.2016 року щодо невнесення відомостей за його заявою від 10.05.2016 року до ЄРДР; зобов`язати начальника Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_13 в установленому законом порядку направити матеріали перевірки за його заявою від 10.05.2016 року до начальника слідчого підрозділу Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП для негайного внесення відомостей до ЄРДР.

Скаржник про час та місце розгляду скарги повідомлений у встановленому порядку, заяви про відкладення розгляду до суду не подав.
Представник скаржника адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримав, просить її задоволити, вважає, що хоч в ст.ст.303-308 КПК України не вказано, що може бути оскаржено дії чи бездіяльність начальника відділення поліція, проте особа має право оскаржити дії будь-якого працівника відділення поліції, заяву скаржника розглянула неналежна особа.
Прокурор не погоджується з позицією скаржника щодо кваліфікації дій ОСОБА_12 за ст.296 КК України, оскільки скаржник вказує, що дії відбувалися в його домоволодінні, яке не є громадським місцем. До ЄРДР внесено заяву ОСОБА_12 про нанесення її 10.05.2016 року тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , вважає, що скарга недостатньо обґрунтована і до задоволення не підлягає. Ст.303 КПК України передбачає оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, скарга на дії начальника відділення поліції не є предметом розгляду за КПК України.
Дослідивши матеріали даної справи, суд вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити, оскільки відповідно до ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Статтею 303 КПК України передбачене оскарження під час досудового розслідування рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в цій статті вказаний вичерпний перелік таких рішень, дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - начальник відділення поліції, не наділений повноваженнями вчинення жодної процесуальної дії за КПК України, відповідно, КПК України не передбачає і оскарження його дій. Крім того, відповідно до абзацу 3 п. 3.5. Інструкції у разі виявлення начальником органу внутрішніх справ, що заява чи повідомлення містять відомості, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в ЄО) повертає її до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу, відповідно, питання про передачу заяви чи повідомлення, які містять відомості про злочин, начальнику слідчого підрозділу, не відносяться до компетенції начальника відділу поліції, а до компетенції чергового.

Керуючись ст.ст. 9, 214, 303, 304, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Відмовити скаржнику ОСОБА_3 в задоволенні скарги на бездіяльність Монастирищенського ВН Уманського ВП ГУНП в Черкаській області.

Оскарження ухвали діючим законодавством не передбачено.

Слідчий суддя ОСОБА_1