Справа № 206/1320/16-к
1-кс/206/97/16
УХВАЛА
04 березня 2016 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання старшого слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, учня Придніпровського професійного ліцею №13, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 Кримінального кодексу України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
04 березня 2016 року слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.
Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 16.02.2016р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановленому місці та час у неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу в групі осіб, реалізуючи який 14.02.2016 року, приблизно о 15.00 годин, неповнолітній ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, спільно із неповнолітніми ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись поблизу зупинки громадського транспорту «Ігрень-1», по вул. Томська в м. Дніпропетровську, чекали на потерпілого ОСОБА_11 , який мав приїхати під приводом зустрічі з дівчиною, про що їм було достовірно відомо.
Так, реалізуючи раніше виниклий умисел, з метою заволодіння майном, належним ОСОБА_11 шляхом розбійного нападу, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зустріли у вказаний час та місці потерпілого ОСОБА_11 , де діючи за попереднім змовою групою осіб, з корисливого мотиву, напали на ОСОБА_11 . При цьому, ОСОБА_4 , стоячи навпроти ОСОБА_11 направив на нього пістолет та висловивши погрозу застосування насильства, небезпечного для його життя і здоров`я, висунув вимогу передати їм належне ОСОБА_11 майно. В цей час співучасники злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в безпосередній близькості ОСОБА_4 , своєю присутністю забезпечували виконання раніше обумовленої злочинної змови на заволодіння майном потерпілого.
В свою чергу потерпілий ОСОБА_11 , сприймаючи погрозу як реальну, побоюючись за своє життя та здоров`я, передав останнім належне йому майно, а саме: чоловічу чорну сумку зі штучної шкіри з ременем через плече, в якій знаходилось: мобільний телефон «Nokia 6700 Classic», шкіряне портмоне, портативна батарея «uomi», навушники, після чого ОСОБА_4 , з метою доведення злочинного умислу до кінця, стоячи навпроти ОСОБА_11 , який знаходився в положенні присівши навпочіпки, наніс йому один удар ногою в обличчя, від якого потерпілий впав на землю, втративши на короткий час свідомість. В цей момент співучасники злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , стоячи позаду потерпілого ОСОБА_11 , нанесли йому декілька ударів ногами в область спини.
Продовжуючи реалізовувати умови злочинної змови, діючи в групі осіб, після того, як потерпілий ОСОБА_11 підвівся з землі, ОСОБА_4 , підійшовши до нього, наніс йому один удар кулаком правої руки в плече та один удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілому зліва в область щоки, від якого останній, втративши рівновагу, впав на землю, а ОСОБА_4 , спільно із співучасниками злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті умисних злочинних дій неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до акту судово-медичного обстеження №733 від 24.02.2016 року, потерпілому ОСОБА_11 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкіряних крововиливів з саднами на їх тлі на обличчі. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.
Таким чином, неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , погрожуючи ОСОБА_11 застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, напали на нього та заволоділи належним йому майном, спричинивши майнову шкоду на загальну суму 10000 грн.
Дії ОСОБА_4 слідчий кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України, які виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Просить суд обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме не залишати в період часу з 19.00 години до 07.00 години квартиру АДРЕСА_1 . Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 наступні процесуальні обов`язки: прибувати до кабінету старшого слідчого ОСОБА_3 № 45 Самарського відділення поліції з періодичністю 1 раз на тиждень по четвергах з 10-ї до 12-ї години, що обґрунтовується необхідністю профілактично впливати на нього з метою сприяння не ухиленню від слідства та суду, не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а також за першою вимогою слідчого, прокурора або суду для проведення необхідних слідчих дій; не відлучатися за межі м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам Національної поліції України профілактичного нагляду за ОСОБА_4 задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень; не залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 19.00 годин до 07.00 годин.
Клопотання слідчого погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 в Дніпропетровській області, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги свого клопотання та просив задовольнити з підстав викладених в ньому. Зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінально процесуальним кодексом України, ніж домашній арешт, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваного перешкоджати здійсненню кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників процесу, запобігти вчиненню підозрюваним інших кримінальних правопорушень та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості виконання процесуальних рішень. Також зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 2 ст. 187 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що він дійсно причепний до даного кримінального правопорушення але частково незгоден з пред`явленою підозрою. Проти домашнього арешту та обов`язків не заперечує.
Законний представник підозрюваного ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Зазначив, що він може контролювати сина, оскільки проживає недалеко.
Прокурор в судовому засіданні підтримав слідчого щодо мотивів обрання до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як домашній арешт.
Захисник ОСОБА_7 не заперечував проти обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Запропонував передати ОСОБА_4 під нагляд батьків.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого і підозрюваного, законного представника підозрюваного, захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Слідчим суддею встановлено, що 16.02.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
04 березня 2016р. ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 Кримінального кодексу України.
Копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із доданими матеріалами було вручено ОСОБА_4 04.03.2016 року о 11 год. 00 хв.
У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України , домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Врахувавши встановлені обставини справи, суд бере до уваги доводи слідчого про те, що до підозрюваного слід застосувати такий вид запобіжного заходу як домашній арешт.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-177, 181, 193-194, 196, 309, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці.
Заборонити ОСОБА_4 в період з 19 год. 00 хв. по 07 годин 00 хвилин наступної доби залишати квартиру АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
1.1) прибувати до кабінету старшого слідчого ОСОБА_3 № 45 Самарського відділення поліції з періодичністю 1 раз на тиждень по четвергах з 10-ї до 12-ї години, що обґрунтовується необхідністю профілактично впливати на нього з метою сприяння не ухиленню від слідства та суду, не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а також за першою вимогою слідчого, прокурора або суду для проведення необхідних слідчих дій;
2.не відлучатися за межі м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам Національної поліції України профілактичного нагляду за ОСОБА_4 задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;
Зазначені обов`язки діють два місяці, по 04 травня 2016 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_4 що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Контроль за виконанням умов домашнього арешту покласти на слідчого Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1