УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2016 року м. Одеса
З клопотання слідчого вбачається, що 08.08.2016 р. до чергової частини Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 з проханням вжити заходи щодо невстановленої особи, яка 08.08.2016 року в період часу 02:00 до 07:30 знаходячись біля буд №34 по вул. Колонтаївська в м. Одесі незаконно заволоділа належним йому, автомобілем «Тойота Камрі» білого кольору 1986 р.в. д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , чим спричинила матеріальну шкоду на суму 70 000 грн.
Крім цього, 31.08.2016 р., на номер оператора «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що в гаражі № НОМЕР_4 на перетині вулиць Радісна та генерала Петрова в м. Одесі, зберігаються автомобільні запчастини від раніше викраденого у нього автомобіля «Тойота камрі 22» НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .
В ході досудового розслідування 18.09.2016 р. слідчий СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся з клопотанням про проведення обшуку до Приморського районного суду м.Одеса у житловому приміщенні за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 яке належить на праві приватної власності суб`єкту господарювання ТОВ «Наташа»
20.09.2016 р. слідчий СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , провів обшук вищевказаних приміщень з метою відшукання автозапчастин від автомобіля «Тойота камрі 22» білого кольору, 1986 року випуску, д/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , електронного та механічного обладнання, призначеного для незаконного заволодіння транспортними засобами, інструменти щодо його виготовлення, правовстановлюючі документи на транспортні засоби, договори купівлі-продажу транспортних засобів, довіреності, розписки про отримання грошових коштів, всі документи які пов`язані з відчуженням та привласненням транспортних засобів, грошові кошти здобуті злочинним шляхом, електронні носії інформації, в тому числі комп`ютерна та обчислювальна техніка та інші предмети та документи, які мають суттєве значення у кримінальному провадженні.
Таким чином протоколом обшуку від 20.09.2016 р. у житловому приміщенні за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 яке належить на праві приватної власності суб`єкту господарювання ТОВ «Наташа» було тимчасово вилучено: Довіреність № 1711 від ОСОБА_7 ; Довіреність № 2002 від ОСОБА_8 ; Довіреність № 382 від ОСОБА_9 ; Довіреність № 1695 від ОСОБА_10 ; Довіреність № МЮ №0802518 разом з перекладом; Пластикова картка НОМЕР_5 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota Corona 1985p. НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_11 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota Corona 1988р. НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 .
Слідчий у судовому засіданні підтримала клопотання та просила задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України «Арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його». Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України «Слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України».
Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Обмеження права власності підозрюваного на вказане майно є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, оскільки іншим чином неможливо забезпечити цілісність та збереження речових доказів.
Крім того, враховуючи, що вилучені предмети та речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також те, що необхідно вирішити питання щодо визнання їх речовими доказами у провадженні, вважаю за необхідне накласти арешт на вказане вище майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132,167, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1