Справа № 386/213/16-к
Провадження № 1-кп/386/36/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2016 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засіданні ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Голованівськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000113 від 10.03.2016 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ємилівка Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, військовозобов`язаного, не депутата, пільг не має, утриманців не має, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України;
- угоду про примирення від 14.03.2016 року між підозрюваним ОСОБА_4 , потерпілою ОСОБА_5 ;

в с т а н о в и в :
06.03.2016 року підозрюваний ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 на підставі ст..ст. 468,469,471 КПК України уклали угоду про примирення, додержуючись наступних умов:
ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) при таких обставинах: 06.03.2016 року близько 01.00 години в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 прибув у домоволодіння свого товариша ОСОБА_6 , який проживає разом з батьками та двома меншими братами, з метою спілкуватися про роботу наступного дня.
Постукавши у двері , ОСОБА_4 впустив до будинку син господарів ОСОБА_7 .. Прослідувавши до кімнати , де у стані алкогольного сп`яніння знаходився ОСОБА_6 та спав на ліжку ОСОБА_4 почав останнього будити з метою розмови.
Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння , ОСОБА_4 помітив поряд із ліжком ОСОБА_6 на підлозі, мобільний телефон «Nokia Х2-01», який на праві приватної власності належав потерпілій ОСОБА_5 ..
В цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Nokia Х2-01». Користуючись відсутністю сторонніх осіб та станом у якому перебував ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, яка направлена на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схилився до мобільного телефону «Nokia Х2-01», вартістю 390,60 грн., в середині якого перебувала сім-картка компанії «Київстар» , вартістю 15 грн., звідки таємно його викрав.
В подальшому ОСОБА_4 , з викраденим майном місце вчинення злочину залишив, розпорядився ним на власний розсуд як своїм власним, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 405,60 грн..
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 185 КК України в обсязі підозри . Сторони погоджуються на визначення покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком на 100 год . Цією угодою визначено що :

- потерпілій ОСОБА_5 даним кримінальним правопорушенням була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 405,60 грн., яка ОСОБА_4 відшкодована в повному обсязі в ході досудового розслідування шляхом повернення викраденого майна;

- потерпіла ОСОБА_5 від усунення вимог та претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження відмовилась, у зв`язку з відшкодуванням збитків;

- потерпілій ОСОБА_5 згідно ст.. 473 ч.1 п.2 КПК України роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст..ст. 394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди

- обвинувачений ОСОБА_4 розуміє , що відповідно до ст.. 473 КПК України наслідком укладення угоди та затвердження зазначеної угоди про примирення є обмеження права на оскарження вироку згідно з положенням ст..ст. 394 , 424 КПК України ; для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст. 474 КПК України ;

- потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 згідно ст.. 476 КПК України розуміють наслідки невиконання угоди про примирення.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним.

Судом роз`яснено, що відповідно до ч.3 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим , може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим , його захисником , законним представником , виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою ст..474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди ; потерпілим, його представником, законним представником , виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою, сьомою, ст..474 КПК України; прокурором виключно з підстав : затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 , яка виразилась у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці) за ч.1 ст.185 КК України .

Згідно з санкцією ч.1 . ст.. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років, для неповнолітніх відповідно до ст..100 КК України від 30 до 120 годин громадських робіт.

Таким чином, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є злочином середньої тяжкості .

Перед затвердженням угоди про примирення , суд згідно з вимогами ч.5,6,7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, обмеження права на оскарження вироку.

В зв`язку з викладеним відповідно до ч.3 ст.469 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода підозрюваним ОСОБА_4 про примирення відповідає вимогам ст..471 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України , а тому вона може бути затверджена. На умовах цієї угоди може бути ухвалено вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення вчинена ОСОБА_4 , зроблена вірно. Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Керуючись ст..ст. 314,373, 374, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 14.03.2016 року між підозрюваним ОСОБА_4 , потерпілою ОСОБА_5 на підставі ст..ст. 468,469,471 КПК України , у кримінальному провадженні № 1-кп/386/36/16 , зареєстроване в ЄРДР за №0000113 від 10.03.2016 року.
На підставі затвердженої сторонами кримінального провадження угоди про примирення ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначити ОСОБА_4 покарання по ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.

Речові докази по справі мобільний телефон марки «Nokia Х2-01», що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити у неї.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.. 394 КПК України до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1