АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 528/1177/15-к Номер провадження 11-кп/786/683/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч. 1 ст. 266; с.т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000014 за апеляційною скаргою прокурора Чорнухинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 на виправдувальний вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 01 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

у с т а н о в и л а :
указаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
визнано невинуватим та виправдано за пред`явленим обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він в період часу з листопада 2014 по січень 2015 року, перебуваючи на посаді провідного ветеринарного лікаря Ромоданівського прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини Південної регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті (далі - Ромоданівський ПІПВМ) згідно наказу № 19-К від 03.06.2002 року, до функціональних обов`язків якого належало здійснення контролю за правильністю оформлення ветеринарних супровідних документів (свідоцтв, сертифікатів) на підконтрольні вантажі, а при необхідності оформлення цих документів, здійснення контролю об`єктів підконтрольних державній службі ветеринарної медицини перед навантаженням, під час транспортування, та після вивантаження, а також стану транспортних засобів (вагонів, автомобілів, літаків, контейнерів), якими перевозяться ці об`єкти, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та те, що такі дії могли призвести до розповсюдження інфекційних хвороб рослин, тварин, псування зерна через різні збудники хвороб, під час загрузки зерна у вантажні вагони за адресою: м. Гребінка, пров. Пирятинський на території філії «Гребінківський елеватор» публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі - філія «Гребінківський елеватор») санітарно-ветеринарний контроль стану вагонів не здійснював, на місце завантаження вагонів не прибував. В подальшому ОСОБА_8 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в порушення п 1.6 Правил перевезення тварин, птиці та інших вантажів, які підлягають державному ветеринарно-санітарному контролю, вніс завідомо неправдиві відомості на зворотній бік ветеринарних свідоцтв та дублікатів інформацію щодо проведення огляду вантажу вагонів на території ст. Гребінка Південної залізниці.

А саме, згідно обвинувачення ОСОБА_8 , від представника ПП «ЛТК Альянс» отримав заяву щодо проведення державного ветеринарно-санітарного контролю вантажу кукурудзи фуражної та транспортного засобу від:

-14.11.2014 року по 4 вагонах №№ 95760146, 95539623, 95830436, 95755963, які відправлено 11.11.2014 року із ст. Гребінка Південної залізниці (м. Гребінка, Полтавська область) до ст. Іллічівськ-експорт Одеської залізниці;

- 25.11.2014 року по 4 вагонах №№ 95653424, 95389656, 95539417, 95793451, які відправлено 19.11.2014 із ст. Гребінка Південної залізниці (м. Гребінка, Полтавська область) до ст. Іллічівськ-експорт Одеської залізниці;

- 13.01.2015 року по 32 вагонах №№95220653, 95220513, 95236725, 95220679, 95238887, 95237822, 95238853, 95241519, 95237525, 95220067, 95220026, 240412, 95220141, 95220786, 95241857, 95238804, 95238515, 95237418, 95238614, 95220604, 95220554, 95237350, 95237004, 95215976, 95220562, 95238721, 95237558, 95220125, 95236915, 95215828, 95240438, які відправлено з 6-8.01.2015 року із ст. Гребінка Південної залізниці (м. Гребінка, Полтавська область) до ст. Черноморська-експорт Одеської залізниці;

- 19.01.2015 року по 14 вагонах №№ 95543278, 95617320, 95543765, 95382685, 95619839, 95528881, 95453635, 95752572, 95750972, 95643466, 95697835, 95313466, 95667143, 95707543, які відправлено з 13.01.2015 року із ст. Гребінка Південної залізниці (м. Гребінка, Полтавська область) до ст. Черноморська-експорт Одеської залізниці.

За таких умов, згідно обвинувачення, у порушення п. п. 1.2, 1.3, 3.18 Правил перевезення тварин, птиці та інших вантажів, які підлягають державному ветеринарно - санітарному контролю, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 року № 873 ветеринарні свідоцтва на цей вантаж не складалися, 14.11.2014 року, 25.11.2014 року, 13.01.2015 року та 19.01.2015 року на території ст. Гребінка Південної залізниці ОСОБА_8 , не проводив огляд вантажу - кукурудза фуражна вищезазначених 54 вагонів та не міг його провести, адже вагони були відправлені із ст. Гребінка Південної залізниці відповідно ще 11.11.2014 року, 19.11.2014 року, з 6.01.2015 по 8.01.2015 року, 13.01.2015 року.

Також, згідно обвинувачення, в подальшому ОСОБА_8 , знаючи порядок оформлення приймально-здавальних документів та ведення первинного обліку з приймання зерна, всупереч вимогам чинного законодавства, діючи з прямим умислом, достовірно знаючи, що у вказаних документах містяться неправдиві відомості, вніс завідомо неправдиві відомості на зворотній бік ветеринарних свідоцтв посвідчивши їх своїм підписом та печаткою, а саме - 4 свідоцтв серії НОМЕР_1 , складених ветеринарним лікарем Гребінківської РДЛВМ ОСОБА_9 щодо проведення огляду вантажу вагонів №№95760146, 95539623, 95830436, 95755963 на території ст. Гребінка Південної залізниці; 4 свідоцтв серії ЕРД-00 №№ НОМЕР_2 , складених ветеринарним начальником Гребінківської РДЛВМ ОСОБА_10 щодо проведення огляду вантажу вагонів №№ 95653424, 95389656, 95539417, 95793451 на території ст. Гребінка Південної залізниці, 32 свідоцтв серії ЄРД-00 №№ НОМЕР_3 щодо проведення огляду вантажу вагонів №№ 95220653, 95220513, 95236725, 95220679, 95238887, 95237822, 95238853, 95241519, 95237525, 95220067, 95220026, 95237848, 95240412, 95220141, 95220786, 95241857, 95238804, 95238515, 95237418, 95238614, 95220604, 95220554, 95237350, 95237004, 95215976, 95220562, 95238721, 95237558, 95220125, 95236915, 95215828, 95240438 на території ст. Гребінка Південної залізниці та 14 свідоцтв серії ЄРД-00 №№ НОМЕР_4 , 18 щодо проведення огляду вантажу вагонів №№ 95543278, 95617320, 95543765, 95382685, 95619839, 95528881, 95453635, 95752572, 95750972, 95643466, 95697835, 95313466, 95667143, 95707543 на території ст. Гребінка Південної залізниці, складених ветеринарним лікарем Гребінківської РДЛВМ ОСОБА_9 . Зазначені ветеринарні свідоцтва ОСОБА_8 надав представнику ПП ЛТК «Альянс» для надання для подальшого оформлення ветеринарних сертифікатів і вивезення вантажу за кордон.

Своє рішення про відсутність складу злочину в діях обвинуваченого ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України суд обґрунтував системним аналізом чинного законодавства, який на думку суду, дає можливість зробити висновки, що обвинувачений не зобов`язаний бути присутнім безпосередньо під час завантаження вагонів.

Не погодившись з вказаним вироком прокурором Чорнухинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог КПК України та постановити новий, яким визнати ОСОБА_8 винним за ч. 1 ст. 366 КК та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій терміном на 2 роки. Стягнути судові витрати.

На обґрунтування поданої апеляції прокурор вказує на порушення під час судового розгляду принципів рівності та змагальності сторін та перейняття на себе функцій захисту.

Також апелянт зазначає, що суд необґрунтовано прийшов до висновку, на підставі системного аналізу чинного законодавства, про відсутність складу злочину в діях обвинуваченого виходячи з того, що обвинувачений не зобов`язаний бути присутнім безпосередньо під час завантаження вагонів.

Так, судом залишено поза увагою перераховані у рішенні обов`язки контролю за переміщенням об`єктів контролю та нагляду в межах України всіма видами транспорту, що визначена рядом Законів та підзаконних нормативних актів, а тому висновки місцевого суду щодо «невизначеності обов`язку контролю» необхідно розцінювати критично.

Окрім того, судом помилково робиться посилання та аналізуються «Правила перевезення вантажів навалом і насипом», затвердженні наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року, що є недоцільним та безпідставним, так як вказані правила не регулюють перевезення, як вказав суд «зерна фуражного».

Проведений аналіз та посилання суду у своїх висновках на факти загрузки зерна фуражного у вагони, котрі безпосередньо не пристосовані для його перевозки, виходить за межі пред`явленого обвинувачення.

Нелогічним та суперечливим, на думку апелянта, є висновки суду про те, що вагон не є об`єктом нагляду та контролю, однак, як зазначає суд, обвинувачений провів ветеринарно-санітарний огляд вагонів після завантаження на станції відправлення, що викликає сумнів у законності рішення.

Судом, також, не надано належної юридичної оцінки діям ОСОБА_8 щодо візування ветеринарних свідоцтв під час перебування у відпустці.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу з наведених у них підстав, обвинуваченого, який вважає вирок суду законним і обґрунтованим та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши докази у справі про які клопотав прокурор, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, проаналізувавши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та постановив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Заперечуючи з приводу правомірності виправдання обвинуваченого ОСОБА_8 за відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ч.1 ст.366 КК України, прокурор в своїй апеляції зосередив увагу на доведенні об`єктивної сторони складу інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.

Проте поза його увагою залишилось питання щодо суб`єктності.

Так, відповідно до ч.1 статті 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Згідно положень частини 2 статті 18 КК України спеціальним суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила у віці, з якого може настати кримінальна відповідальність, злочин, суб`єктом якого може бути лише певна особа.

Стаття 366 КК України, за частиною першою якої інкримінуються органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_8 , передбачає відповідальність за внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинене службовою особою.

Відповідно до частини 3 статті 18 та примітки 1 ст.364 КК України службовими особами визнаються особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Організаційно-розпорядчі функції, пов`язані з управлінням людьми, а адміністративно-господарські з розпорядженням та управлінням майном.

За змістом закону особа може бути визнана службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі обов`язки, лише тоді, коли вона являється керівником певного колективу осіб, які на підставі відповідних положень здійснюють свої функціональні обов`язки. Що стосується адміністративно-господарських функцій, то особа може виконувати їх тоді, коли здійснює функції управління чи розпорядження майном. Таким чином службовою особою не може бути визнаний провідний лікар ветеринарної медицини, як фахівець, який працює в державній установі та виконує суто професійні обов`язки, який керує виключно сам собою і не управляє жодним майном.

З матеріалів справи та пояснень обвинуваченого в суді апеляційної інстанції вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 , як провідний лікар ветеринарної медицини, не має штату підлеглих йому робітників та жодним майном не розпоряджається, під час вчинення дій які йому інкримінуються, діяв як фахівець, який виконував суто професійні обов`язки, а тому він не може бути суб`єктом даного кримінального правопорушення.

Сам по собі факт зазначення у посадовій інструкції ветлікаря обов`язку здійснювати контроль об`єктів підконтрольних державній службі ветеринарної медицини перед навантаженням під час транспортування та після вивантаження, а також стану транспортних засобів (вагонів, автомобілів, літаків контейнерів), якими перевозяться ці об`єкти, не перетворює його у службову особу.

Відповідно до закону, відсутність хоча б однієї із ознак, що характеризують дії особи, як злочин, не утворює складу кримінального правопорушення.

Таким чином колегія суддів приходить до однозначного висновку про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України, оскільки він не є суб`єктом цього злочину.

Оскільки в ході апеляційного розгляду встановлено, що в діях ОСОБА_8 вочевидь відсутній склад злочину, колегія суддів вважає за недоцільне аналізувати в ухвалі доводи апеляції прокурора щодо об`єктивної сторони вчинених або не вчинених ним дій, оскільки це в кінцевому результаті, жодним чином не змінює висновків суду апеляційної інстанції щодо тієї обставини, що обвинувачений не є суб`єктом інкримінованого йому злочину і не створює та не може створити жодних правових наслідків для останнього. Виправдувальний вирок суду стосовно ОСОБА_8 є обґрунтованим та законним.

Керуючись ст. ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Полтавської області,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Чорнухинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області - залишити без задоволення, а виправдувальний вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 01 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без змін;

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

___________ __________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3