г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/220/16-к
Номер провадження 1-кп/213/80/16
В И Р О К
Іменем України
24 лютого 2016 рокуІнгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0001876 від 09.12.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, освіта: базова загальна середня, працює: ТОВ «ПРОМИСЛОВИЙ РЕМОНТ» Ремонтне Управління-1, слюсарем черговим і по ремонту обладнання, одружений, має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
08.12.2015 року, приблизно о 14 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні антишумової кабіни дев`ятої секції рудозбагачувальної фабрики-1, розташованої на території Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» по вул. Рудна, 47 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою подальшого звернення майна на свою користь, шляхом вільного доступу, дістав з чоловічої сумки чорного кольору мобільний телефон «Lenovo A369i» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №14 від 19.01.2016 року становить 1169 гривень, зі вставленою сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №14 від 19.01.2016 року становить 15 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_4 , після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав майнову шкоду потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 1184 гривні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України, до суду разом з обвинувальним актом, надійшла угода про примирення.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України визнав повністю, у скоєному щиросердно розкаявся, та просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 також просить суд затвердити угоду про примирення, ніяких претензій до обвинуваченого не має, оскільки викрадене повернуто.

Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угоди про примирення не заперечує, та просить призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання у вигляді штрафу на користь держави- 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

Суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди, якщо така угода укладена.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно приписів ч.4 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Права обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 при складанні угоди повністю дотримані, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства.

ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, у скоєному розкаявся.

Угода була підписана сторонами добровільно і відсутні будь-які підстави вважати, що при цьому було застосовано насильство, примус, погрози чи обіцянки.

Таким чином, надана суду угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України. Підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди, не встановлено.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Приписами ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд в якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 враховує його щире каяття, те що викрадене повернуто потерпілому, тобто матеріальна шкода відшкодована, а також наявність малолітньої дитини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого -судом не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з червня 2001 року з приводу психічно поведінкових розладів внаслідок вживання психостимуляторів, синдром залежності, за місцем проживання характеризується посередньо, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, має можливість сплатити штраф.

Суд враховує, що покарання, яке узгодили сторони кримінального провадження у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 гривень, передбачено санкцією ч. 1 ст.185 КК України, та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, особи обвинуваченого, та буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі та процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Керуючись ст.ст. 374- 376, 394,395, 471, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 28.01.2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене між сторонами покарання - у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Речові докази: мобільний телефон «Lenovo A369i» чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 що зберігається у потерпілого ОСОБА_4 , залишити у останього.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3ст.394 КПК України.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим … виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим … виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст.474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1