н/п 1-кс/766/6785/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2016 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом судимість, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, та знову вчинив новий корисливий злочин проти власності.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом судимість, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, та знову вчинив новий корисливий злочин проти власності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.10.2016 у період часу з 23.00 год. до 24.00 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на порушення права власності іншої особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу з кухонного столу вказаного будинку, викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy A 7» imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , золотого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Херсонського НДЕКЦ МВС України № 600-МТ від 18.10.2016 станом на жовтень 2016 року складає 7 500 гривень, в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС» с номером НОМЕР_3 , в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальні збитки на загальну суму 7 500 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

01.11.2016 р. старшим слідчим за погодженням із процесуальним керівником у порядку ст. 278 КПК України складено та повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст.185 КК України.

Також прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 , неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, а саме: останній раз засуджений 28.03.2013 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 185 ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357, 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, відносно якого на даний час спрямовано до Херсонського міського суду два кримінальних провадження за вчинення корисливих злочинів, продовжує вчиняти злочини проти власності, що в сукупності дає підстави стороні обвинувачення вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може продовжувати вчиняти нові злочини у майбутньому що дає всі підстави вважати стороні обвинувачення, що підозрюваний буде продовжувати вчиняти нові злочини і в майбутньому, шляхом ухилення від явки до органу досудового розслідування, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , ігнорує виклики слідчого до органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленим про виклик повісткою, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що в подальшому негативно вплине на розгляд справи в суді та прийняттю процесуальних рішень, щодо підтвердження фактичних обставин справи, в зв`язку з чим прокурор просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання і просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме - особисте зобов`язання, посилаючись на те, що підозрюваний навчається на першому курсі Херсонського морського ліцею, а також на відсутність заявлених ризиків, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, слідчий суддя дійшов до наступного.

01.11.2016 р. старшим слідчим за погодженням із процесуальним керівником у порядку ст. 278 КПК України складено та повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст.185 КК України.

За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, разом з тим, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, зокрема посилання викладені в клопотанні не підтверджені дійсними встановленими обставинами.

За практикою Європейського суду з прав людини, обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» ).

У справі «Смирнова проти Росії» зазначено, якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (як класичний прецедент, рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany) від 27 червня 1968 року; рішення у справі «Яґчі і Сарґін проти Туреччини» (Yagci and Sargin v. Turkey) від 8 червня 1995 року.

Для відмови в досудовому звільненні особи принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення у справі «Штеґмюллер проти Австрії» (Stogmuller v. Austria) від 10 листопада 1969 року); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини»), вчинення ним подальших правопорушень (рішення у справі «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria) від 10 листопада 1969 року) або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 року, серія А, № 207, п. 51).

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі«W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором не наведено наявності обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в той час як підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання в м. Херсоні, навчається на першому курсі Херсонського морського ліцею та доказів ухилення підозрюваним від досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження прокурором не надано, а посилання прокурора на те, що ОСОБА_5 також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України по кримінальному провадженню №0003877 не може бути підставою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки міра запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню не обиралася, що не заперечувалося в судовому засіданні, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який був вчинений ще 18.09.2015 р., а обвинувальний акт по даному кримінальному провадженні погоджений прокурором 24.10.2016 р., та наразі доказів того, що ОСОБА_5 ухиляється від органів досудового розслідування та суду в рамках кримінального провадження №0003877 прокурором не надано, таким чином прокурором не обґрунтована доцільність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби, заборонивши йому в період часу з 20.00 год. до 07.00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 31.12.2016 року також наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 131,132,176-178,183,184,193-196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003652, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт у період доби, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 20.00 год. до 07.00 год. наступної доби, строком на 2 місяці та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 31.12.2016 року також наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого.

Строк дії ухвали - до 31.12.2016 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 04 листопада 2016 р. о 09 год. 30 хвил.

Слідчий суддяОСОБА_1