У Х В А Л А

9 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

ОСОБА_5., ОСОБА_6.,ОСОБА_7.,
розглянувши заяву Первинної профспілкової організації комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року в справі за позовом Первинної профспілкової організації комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - в.о. керівника комунального закладу «Театрально - видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» ОСОБА_4, про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії,

встановила:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року відмовлено Первинній профспілковій організації комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

У поданій до Верховного Суду України заяві Первинна профспілкова організація комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року, а справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального та процесуального права, а саме статей 5, 8 Закону України «Про судовий збір», статті 82 ЦПК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та визнаючи касаційну скаргу Первинної профспілкової організації комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» у справі за позовом Первинної профспілкової організації комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - в.о. керівника комунального закладу «Театрально - видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» ОСОБА_4, про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії не поданою і повертаючи особі, яка її подала, суд касаційної інстанції виходив із того, що наведені заявником обставини не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року суд виходив із того, що за подання адміністративного позову про оскарження рішення про відмову в оформлені документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та при оскарженні судових рішень у цих справах у касаційному порядку судовий збір відповідно до пункту 23 частини першої статті 5 Закону «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» сплаті не підлягає. Базою для обчислення ставки судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV КАС, є розмір ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачені пільги щодо сплати судового збору. Зокрема, відповідно до пункту 23 частини першої зазначеної норми від сплати судового збору звільнені позивачі за подання позовів у порядку, визначеному статтею 12 Закону України від 8 липня 2011 року «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Отже, в силу положень статті 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», позивачі звільняються від сплати судового збору, а відтак розмір ставки судового збору для звернення з апеляційною або касаційною скаргами дорівнює нулю, тобто судовий збір в таких випадках сплаті не підлягає.

Надана для порівняння постанова Верховного Суду України не слугує прикладом невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Первинної профспілкової організації комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - в.о. керівника комунального закладу «Театрально - видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» ОСОБА_4, про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7