Ухвала іменем україни 01 серпня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення, встановила:
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.427 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали на усунення недоліків.
У межах строку, наданого на усунення недоліків, засуджений ОСОБА_4 надіслав повторну касаційну скаргу.
Перевіривши дотримання скаржником порядку, строків касаційного оскарження, відповідність касаційної скарги вимогам ст.427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід повернути, виходячи із наступного.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4, 5 ч.2 ст.427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: судове рішення, що оскаржується, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, засуджений ОСОБА_4 не погоджується з ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 09 лютого 2016 року, якою задоволено подання начальника Борівського районного сектору кримінальновиконавчої інспекції УДП України в Харківській області про відміну звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, а засудженого ОСОБА_4 направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком Борівського районного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року, яким його було засуджено за ч.1 ст185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки із застосуванням ст.75 КК України і звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_4 час тримання під вартою з 26 червня 2015 року по 22 жовтня 2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, у вимогах до касаційної скарги засуджений зазначає про необхідність скасування постановленого щодо нього вироку Борівського районного суду Харківської області.
Таким чином, зі змісту касаційної скарги зробити висновок, яке судове рішення засуджений просить переглянути та яке рішення має ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги, не вбачається можливим, що не ґрунтується на нормах ст.436 КПК України.
Крім того, конкретних доводів щодо того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, які б узгоджувались з положеннями ст.438 КПК України, засуджений ОСОБА_4 у касаційній скарзі не наводить.
Поряд з наведеним ухвала Борівського районного суду Харківської області від 09 лютого 2016 року у відповідності до вимог ч.1 ст.424 КПК України не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції, оскільки по суті не переглядалася у апеляційному порядку.
При цьому, засуджений не позбавлений можливості звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та відповідним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду.
Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, засуджений не усунув в установлений строк, касаційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи викладене та керуючись ч.3 ст.429 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

__________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3