Справа № 715/1632/16-к
Провадження № 1-кп/715/103/16
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2016 смт. Глибока Чернівецької області

Глибоцький районний суду Чернівецької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретяр судового засідання ОСОБА_2

учасники судового процесу:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в кримінальному провадженні № 000514 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України, угоду про визнання винуватості -

ВСТАНОВИВ:

До Глибоцького районного суду Чернівецької області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним і обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд затвердити укладену угоду.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, суд вважає, що угода не може бути затверджена з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 474 ч.7 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом встановлено, що умови даної угоди суперечать вимогам п. п. 1, 3 ч. 7 ст. 474 КПК України.

Так, суд приходить до висновку, що неправильно кваліфіковано дії обвинуваченого.

Аналіз диспозиції статті 353 КК свідчить про те, що об`єктивну сторону цього діяння утворює сукупність двох взаємопов`язаних ознак: 1) самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи; 2) вчинення особою, яка присвоїла такі повноваження чи звання, суспільно небезпечного діяння.

Отже, самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи утворює склад злочину, передбаченого статтею 353 КК, лише тоді, коли воно поєднане зі вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь.

Під самовільним присвоєнням владних повноважень треба розуміти дії приватної особи, яка шляхом обману інших осіб видає себе за конкретну службову особу і використовує це з метою впливу на потерпілого для досягнення власних інтересів, така позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 04 квітня 2013 року у справі № 5-4кс/13. При цьому слід зазначити, що дії особи спрямовані на те, щоб інші сприйняли його за службову особу.

Разом із тим, зі змісту обвинувального акту та угоди вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 відкрив дверцята кабіни автомобіля «Урал 5557», беручи на себе функції працівника правоохоронного органу, вимагав у водія документи на лісо продукцію, намагаючись перевірити скриню з документами, вчинив суспільно небезпечне діяння відносно особи, відтягував водія даного автомобіля за праву руку. А тому суд, виходячи із вищенаведеного, приходить до висновку, що допущена неправильна правова кваліфікація дії обвинуваченого.

Крім того, у даному кримінальному провадженні не визнано нікого потерпілим, однак, із обвинувального акту вбачається, що дії обвинуваченого були спрямовані проти ОСОБА_6 .

Отже, суд встановив, що по справі допущена неправильна правова кваліфікація діяння, а також порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а тому у затвердженні даної угоди слід відмовити та повернути обвинувальний акт прокурору.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 314, 468-475 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 000514 відмовити.

Обвинувальний акт даного кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України - повернути прокурору, для продовження досудового розслідування у загальному визначеному законом порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

.