МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/2397/14- к
Провадження № 1-КП/480/6/16
В И Р О К
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши 22 листопада 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0000989 за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Глинжеми Резницького району Молдови, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

представники потерпілого: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілий: ОСОБА_13 ,

захисник: ОСОБА_14 ,

обвинувачений: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
Досудовим розслідуванням обвинувачений ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України при наступних обставин.

21 липня 2013 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, точного часу в процесі досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_13 повертався з гостей до своєї дачної ділянки АДРЕСА_2 , де через бокову огорожу побачив, як власник сусідньої з ним дачної ділянки ОСОБА_5 на подвір`ї вичищає помийну яму, відходи з якої стікали на територію дачної ділянки ОСОБА_13 . Побачивши вище вказане ОСОБА_13 погукав ОСОБА_5 на вулицю поговорити та розмова між ними переросла в словесну сварку, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 .. Реалізуючи задумане ОСОБА_16 взяв в праву руку з території своєї дачної ділянки дерев`яний брусок, яким наніс близько трьох ударів в область обличчя, правого та лівого передпліччя ОСОБА_13 . Після чого зайшов на територію своєї дачної ділянки та через хвилину відчинивши хвіртку вхідних воріт, через які здійснюється вхід на територію його дачної ділянки, направивши дуло невстановленої в ході досудового розслідування, вогнепальної зброї, здійснив один постріл в бік ОСОБА_13 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №1206 від 22.07.2013 року у ОСОБА_13 виявлені ушкодження у вигляді крововиливу в області лівої верхньої кінцівки, крововиливу та садна в області лівого надпліччя, які утворилися можливо у строк та при обставинах, вказаних освідуванним. За ступенем тяжкості дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна в області лівого надпліччя могли утворитися в результаті впливу тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в результаті дотичного поранення при пострілі з вогнепальної зброї. Всі тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів. Утворення усіх тілесних ушкоджень при одноразовому самовільному падінні тіла з положення стоячи на площину - виключається.

Також під час досудового розслідування 25.10.2013 року до СВ Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_13 про долучення як речового доказу, елементу одягу, а саме жилету, в якому останній був одягнутий під час вищевказаної події.

Згідно висновку експерта №565 від 12.05.2014 року на поверхні жилету наявні пошкодження. Пошкодження у верхній лівій частині жилету - (біля комірцевого шва) могло утворитися внаслідок проведення пострілу з вогнепальної зброї та потрапляння метального снаряду у жилет. Інші ушкодження утворилися внаслідок тривалої експлуатації досліджуваного жилету та від термічної дії сторонніх чинників. Пошкодження у верхній лівій частині жилету (біля комірцевого шва) було залишено стороннім предметом із твердою контактною поверхнею, із обмеженими розмірними характеристиками робочої поверхні ( такими, що наближені до загальних розмірів отвору та перебільшують їх).

Отже, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав, просив його виправдати та пояснив суду, що 21 липня 2013 року приблизно о 15 годині він, його дружина ОСОБА_17 , донька та дружина його покійного друга - ОСОБА_18 повернулися з моря та сіли вечеряти на кухні. Він сидів спиною до дверей, присутні за столом раптом закричали, він повернувся та побачив ОСОБА_13 , який імовірно переліз через паркан на територію належної йому садової ділянки та зайшов в приміщення будинку до кухні, в руках у якого була палиця та який перебував в агресивному стані. Він (Сирбу) встав із за столу та грудьми зупинив ОСОБА_13 , а він ( ОСОБА_19 ) почав наносити йому множинні удари по різним частинам тіла по голові, тулубу. Він (Сирбу) почав захищатися прикриваючись руками, йому вдалося направити палицю до низу. Йому також вдалося виштовхнути його ( ОСОБА_19 ) на ганок, де ОСОБА_13 його вдарив і він (Сирбу) впав на залізобетонні сходи та почув біль в лікті. ОСОБА_13 зверху заліз на нього і продовжував бити, накривши його тулубом і він не зміг відбиватися. Дружина, донька та ОСОБА_18 виштовхували ОСОБА_13 руками тулубом та порвали на ньому жилет, виштовхавши його за хвіртку вони зачинили її. Він також особисто виштовхував ОСОБА_13 корпусом та руками.

Вони знов сіли за стіл, однак приблизно через пів години ОСОБА_13 знов проник на територію садової ділянки з пістолетом в руках. Коли вони його знов почали виштовхувати з території садової ділянки, пістолет упав у дворі і він (Сирбу) його розбив, після чого він залишки пістолету перекинув через хвіртку в розібраному стані. Після чого він почав кидати у своєму дворі під хвіртку петарди щоби налякати ОСОБА_13 .

Все це відбувалося не на дорозі, як це стверджує потерпілий, а у дворі його садової ділянки. Була одна подія, однак було порушено дві кримінальні справи проти нього та проти ОСОБА_13 .

На вулиці було сухо, те що він зливав каналізацію на вулицю це не правда.

Він дізнався що відкрито кримінальне провадження відносно нього тільки через рік після події.

Також обвинувачений ОСОБА_5 показав суду, що хвіртка його садової ділянки знаходиться в глибині 20 метрів від дороги, а паркан виходить на дорогу приблизно до пів метра та з дороги видно частину воріт. Однак, якщо іти від садової ділянки ОСОБА_20 , яка знаходиться приблизно в метрах 200 від його садової ділянки, хвіртку не видно.

Він (Сирбу) до лікарні звернувся 22.07.2013 року, однак одразу в міліцію не звертався, оскільки з ОСОБА_13 він знайомий приблизно 30 років, і також є його сусідом, їхні садові ділянки межують між собою. На той час він не знав що у нього осколковий перелом.

Лише через рік йому було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений також пояснив суду, що о 12 годині вони були ще на морі і свідок ОСОБА_21 не міг його бачити. Тілесні ушкодження ОСОБА_13 міг отримати можливо коли перелізав через паркан, він був в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Допитаний 01.04.2015 року в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 суду показав, що він є власником садової ділянки АДРЕСА_2 , що межує з садовою ділянкою обвинуваченого.

21.07.2013 року він перебував в гостях у ОСОБА_20 , садова ділянка якої знаходиться в метрах 100 від його садової ділянки. Він пішов додому за сигаретами. По дорозі він побачив, що по дорозі течуть каналізаційні стоки, це ОСОБА_5 викачував зливну яму. Він постукав до нього (Сирбу), який сказав, що миє машину. В процесі спілкування ОСОБА_5 забіг до себе у двір, схопив дерев`яний брусок довжиною приблизно 2 метри і почав його бити. Він ( ОСОБА_19 ) знаходився напроти хвіртки ОСОБА_5 на відстані приблизно 3 метрів. Він (Сирбу) наніс йому близько 2-3 ударів в область плеча та в область обличчя. Потім цей брусок зламався, зламана частина палиці залишилася на вулиці, а решту ОСОБА_5 заніс у двір. Або дружина, або хатня робітниця заштовхали його у двір. Потім відкрилися ворота, ОСОБА_5 хотів його заштовхнути до себе до двору, однак не зміг і він з двору здійснив в нього постріл. Після чого він закрив хвіртку. Він ( ОСОБА_19 ) почув біль і з шиї потекла кров. Приблизно через одну хвилину до нього підійшов ОСОБА_22 , який йшов знизу та сказав, що його чекають, тобто чекає ОСОБА_20 та відвів його до неї, яка викликала міліцію. Заяву до міліції він писав у ОСОБА_20 , у неї ж йому видали направлення на експертизу, куди він поїхав зранку наступного дня. Коли він їхав на експертизу він бачив, що відламана частина палиці все ще знаходилась на вулиці. Також потерпілий суду показав, що і раніше у нього з ОСОБА_5 виникали сварки з приводу того, що він стріляв у голубів та у котів. В той день спиртні напої він не вживав.

Згодом, під час допиту захисником 22.02.2016 року потерпілий ОСОБА_13 суду показав, що обвинувачений ОСОБА_5 наніс йому близько 10-15 ударів поки брусок не зламався, після чого він забіг знов у двір, а він ОСОБА_19 ) відійшов, потім він (Сирбу) відчинив хвіртку та знаходячись у своєму дворі вистрелив в нього з чогось побідного до рушниці, яку він тримав у двох руках. Пуля пройшла в шию. Він знаходився по середині вулиці напроти хвіртки ОСОБА_5 на відстані приблизно 2-3 метри. Після пострілу він побачив ОСОБА_23 , який в цей час був в 7-8 метрах від нього та йшов по вулиці з боку садової ділянки ОСОБА_20 , він працював неподалік та повів його до Пристинської Лариси, яка викликала міліцію.

Жилет він одразу віддав працівникам міліції, однак його повернули йому та сказали, щоби він зберігався у нього. Через деякий час працівник міліції забрав жилет у нього в присутності 2 понятих. На жилеті від пострілу була дірка з лівої сторони плеча зверху де шов. Також потерпілий суду показав, що взагалі бачить вперше свідка ОСОБА_18 і з її показами не погоджується. Стверджує, що усе відбувалося на вулиці. Також потерпілий показав суду, що перебуває з ОСОБА_5 в неприязних відносинах.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду показав, що влітку 2013 року, точної дати він не пам`ятає, приблизно о 8 годині ранку він поїхав до магазину за продуктами. Приблизно через чотири години він повернувся та завіз продукти ОСОБА_20 , у якої також був ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та її чоловік. Коли він повертався з магазину та повернув на вулицю Другу Лінію, побачив, що по вулиці тече струмок та почув сильний сморід. Коли він прийшов до ОСОБА_25 , приблизно о 12 годині, сказав ОСОБА_26 , що як він буде спати при такому смороді. Після цих слів ОСОБА_24 та ОСОБА_22 пішли до будинку обвинуваченого, поговорити з ним, а він приблизно через 2 хвилини також пішов за ними. За цей час вони вже дійшли до будинку обвинуваченого. Пройшовши метрів 50 від будинку ОСОБА_25 в бік будинку обвинуваченого, відстань між цими будинками становить приблизно 100 метрів, він почув постріл від пневматичної зброї та побачив, що ОСОБА_24 відсахнувся назад та схопився за шию і хвіртка закрилася. ОСОБА_24 пішов йому на зустріч. Коли ОСОБА_24 підійшов до нього, то він побачив, що з його шиї тече кров. Потім вони разом пішли до ОСОБА_25 , яка обробила йому рану та викликала міліцію.

Свідок ОСОБА_23 суду показав, що того дня він неподалік підробляв та у вечері направлявся до зупинки, коли це було точно він не пам`ятає. Знаходячись в метрах 40 від садового будинку обвинуваченого ОСОБА_5 він бачив як обвинувачений вдарив палицею ОСОБА_27 декілька разів по плечу. Це сталося біля хвіртки обвинуваченого. Потім обвинувачений швидко забіг до себе у двір, а потім швидко вибіг, а ОСОБА_24 закрився руками. Він також чув постріл. На навідне запитання прокурора свідок відповів, що він бачив як обвинувачений вдарив ОСОБА_27 палицею, а також бачив, як обвинувачений здійснював постріл у потерпілого. Однак, під час допиту свідка захисником, свідок ОСОБА_23 пояснив, що не бачив як обвинувачений стріляв у ОСОБА_13 , про це йому сказав ОСОБА_13 . Далі свідок суду показав, що він підбіг до ОСОБА_13 та відвів його до ОСОБА_25 , яка викликала міліцію. Він залишився у ОСОБА_28 до приїзду працівників міліції. Також свідок показав, що поблизу в той час на дорозі окрім нього нікого не було. У ОСОБА_20 він до події не перебував, а пішов до неї лише після події, коли відвів ОСОБА_13 до неї.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що коли сталася подія з ОСОБА_13 , вона знаходилась у себе у дворі на території належної їй садової ділянки № НОМЕР_1 , яка знаходиться на Другій Лінії. Садова ділянка, належна обвинуваченому ОСОБА_5 знаходиться на відстані 100-115 метрів від її садової ділянки. В той день у неї були її чоловік, ОСОБА_24 , ОСОБА_29 дружина ОСОБА_30 . У зв`язку з тим, що у ОСОБА_13 закінчилися цигарки він пішов до себе додому і побачив, що по вулиці тече чи вода, чи каналізаційні стоки біля будинку обвинуваченого. Приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_22 привів ОСОБА_27 до неї до дому, який був побитий, на шиї з лівої сторони в області передпліччя був крововилив та текла кров, в області зап`ястя, ключиці справа, зліва, на обличчі були синці. Ільїн ОСОБА_31 сказав їй, що ОСОБА_5 стріляв у ОСОБА_13 і бив його. Вона чула два гучні постріли. ОСОБА_13 був у сірій жилетці, саме у тій, яка їй була надана для огляду, на якій є маленька дірка. Зі слів ОСОБА_13 їй відомо що ОСОБА_5 бив його дрючком, а потім стріляв з рушниці. ОСОБА_21 в той день у неї не було. Після того як ОСОБА_32 привів ОСОБА_13 він пішов і більше вона його не бачила. Вона знаходилась вдома і коли приїхали працівники міліції давала покази. Що було далі вона не пам`ятає. Чи приймала вона участь при огляді місця події вона не пам`ятає, однак підпис на протоколі огляду місця події належить їй.

Допитана в судовому заіданні свідок ОСОБА_18 суду показала, що вона часто приїздить в гості на садову ділянку до ОСОБА_5 .. В той день 21.07.2013 року вони вона, ОСОБА_5 , його дружина та донька, приблизно о 17 годині повернулися з моря та вечеряли на кухні, перебуваючи на садовій ділянці, яка належить обвинуваченому ОСОБА_5 та яка розташована в СВТ «Рябінушка». В цей час прийшов сусід ОСОБА_13 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, з яким вона раніше була знайома. В руках у нього була кругла палиця довжиною приблизно 1- 1,5 м. Обвинувачений сидів спиною по відношенні до потерпілого, вона сиділа збоку, а дружина та донька напроти потерпілого. ОСОБА_13 почав сваритися з приводу каналізаційних стоків, які течуть до нього у двір та високого паркана між їхніми садовими ділянками. Обвинувачений піднявся та почав умовляти ОСОБА_13 щоби він пішов. Вони вийшли в коридор і почали сваритися. Обвинувачений почав виштовхувати ОСОБА_13 та просити щоби він вийшов з коридору. Вона вийшла за ними і перебувала ближче усіх і бачила усе. Коли вони виходили, біля дробини на другий поверх, ОСОБА_13 впав, а обнувачений впав на нього. Вона та дружина ОСОБА_5 почали їх розбороняти, а донька пішла відчиняти хвіртку. Біля другої дробини ОСОБА_13 штовхнув обвинуваченого і він (обвинувачений) впав, а ОСОБА_13 впав зверху на обвинуваченого. Вони ще один раз впали у дворі. Потім вона побачила, що ОСОБА_13 почав махати пістолетом. Вони виштовхнули ОСОБА_13 за хвіртку і закрили її. Пістолет, який залишився у дворі, ОСОБА_5 розбив молотком у дворі, від якого відлетіла якась кругленька деталь та покотилася по двору, після чого він викинув за хвіртку на дорогу розбитий пістолет. Також він викинув і палицю, з якою ОСОБА_13 прийшов до ОСОБА_5 . ОСОБА_13 і обвинувачений ОСОБА_5 тільки штовхалися, ніхто нікого не бив. Потім обвинувачений ОСОБА_5 почав кидати під хвіртку петарди, щоби відлякати ОСОБА_13 . На дорогу ніхто не виходив, усе відбувалося у дворі у обвинуваченого ОСОБА_5 . У обвинуваченого ніякої зброї не було та ніяких пострілів ніхто не здійснював.

Допитана в судовому засіданні прокурором експерт ОСОБА_33 суду показала, що висновок судово - медичної експертизи № 1206 від 22.07.2013 року вона підтримує. Даних, щодо неодноразового падіння, або падіння на виступаючи предмети під час проведення експертизи не було надано та про таке не було вказано ані в обставинах справи, ані зазначено потерпілим.

Однак, не виключається можливість утворення наявних у потерпілого ОСОБА_13 тілесних ушкоджень при неодноразовому падінні, оскільки вони розташовані з різних сторін по зовнішнім боковим поверхням. Висновок щодо характеру утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_13 був зроблений виходячи з медичних документів, які були надані потерпілим ОСОБА_13 для проведення експерти, а саме зворотнього повідомлення без номера від 22.07.2013 року та довідки № 1039.

Однак, об`єктивними даними механізм виникнення виявлених у ОСОБА_13 ушкоджень не підтверджено.

Після огляду жилету, експерт ОСОБА_33 показала суду, що в місці пошкодження на жилеті повинна бути кров, якої при візуальному огляді немає.

Також експерт показала, що медико-балістична експертиза визначає направлення снаряду, а вогнепальне чи ні поранення - визначає судово-медико криміналістична експертиза, яка призначена не була.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_34 показав суду, що він підтримує свій висновок. Можливість утворення на жилеті ушкоджень шляхом пострілу не виключається. Однак, стверджувати про це можливо лише після проведення комплексного дослідження, тобто проведення відповідних експертиз. Якщо буде надано категоричний висновок, що це ушкодження утворилося після пострілу з вогнепальної зброї, виникає питання з якої зброї зроблено постріл, яким патроном. При вирішенні питання з якої відстані зроблено постріл, необхідно з`ясувати тип зброї, який патрон використовувався, яким порохом був споряджений патрон, яка нарізка патрону. В даному випадку навколо наскрізного пошкодження жилету маються другорядні сліди пострілу осадження кіптяви, можливо частини пороху.

Для надання категоричної відповіді, у зв`язку з тим, що матеріал жилету є еластичним, необхідно було провести експериментальні постріли. З врахуванням матеріалу жилету, пошкодження, яке є на жилеті, не могло утворитися від дотичного поранення при пострілі від вогнепальної зброї, оскільки при дотичному пораненні, снаряд паралельно або трошки торкається предмету і при якому не має залишатися пошкодження у стінках матеріалу.

Пошкодження, яке є на жилеті імовірно виникло від прямого пошкодження.

Перевіривши та дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні.

До такого висновку суд прийшов із наступних міркувань.

Так, потерпілий ОСОБА_13 у своєї заяві до міліції від 21.07.2013 року зазначив, що просить прийняти міри до невідомої особи, яка 21.07.2013 року в СВТ Рябінушка» в с. Киряківка, Миколаївського району Миколаївської області шляхом пострілу з пневматичної зброї нанесла йому в область шиї поранення (т.2 а.с.9).

Однак, в судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_35 знайомі більше 30 років і їхні садові ділянки межують між собою.

З протоколу огляду місця події від 21.07.2013 року вбачається, що була оглянута ділянка місцевості, яка знаходиться на території СВТ «Рябінушка» по вул. 2 а Лінія біля території ділянок №154, НОМЕР_2 , ділянка розміром 2 х2 м. Ділянка має насипне покриття з щебеню, біля садової ділянки №153 мається насип піску (т.2 а.с.10).

Однак, даний протокол огляду не містить опису стану оглянутої ділянки дороги та наявності на дорозі частини речового доказу - дерев`яної палиці, можливих каналізаційних стоків, або неприємного запаху, на що вказував у своїх показах потерпілий ОСОБА_13 .

З дослідженого висновку експерта №1206 від 22.07.2013 року вбачається, що у ОСОБА_13 виявлені ушкодження у вигляді крововиливу в області лівої верхньої кінцівки, крововиливу та садна в області лівого надпліччя, які утворилися можливо у строк та при обставинах, вказаних освідуваним. За ступенем тяжкості дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна в області лівого надпліччя могли утворитися в результаті впливу тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в результаті дотичного поранення при пострілі з вогнепальної зброї. Всі тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів. Утворення усіх тілесних ушкоджень при одноразовому самовільному падінні тіла з положення стоячи на площину - виключається.(т.2 а.с. 15).

Разом з цим, як показала допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_33 , хоча даних, щодо неодноразового падіння, або падіння на виступаючи предмети під час проведення експертизи не було надано та про таке не було вказано ані в обставинах справи, ані зазначено самим потерпілим, не виключається можливість утворення наявних у потерпілого ОСОБА_13 тілесних ушкоджень при неодноразовому падінні, оскільки вони розташовані з різних сторін по зовнішнім боковим поверхням.

Висновок щодо характеру утворення тілесних ушкоджень у потерпілого був зроблений виходячи з медичних документів, які були надані ОСОБА_13 для проведення експерти, а саме на підставі зворотнього повідомлення без номера від 22.07.2013 року та довідки №1039. Однак, об`єктивними даними механізм виникнення виявлених у ОСОБА_13 пошкоджень не підтверджено.

Крім того, з наданої стороною обвинувачення заяви потерпілого ОСОБА_13 від 25.10.2013 року до міліції вбачається, що потерпілий просить приєднати до матеріалів кримінального провадження жилет світло сірого кольору з отвором в передній частині, в якому він знаходився, коли обвинувачений ОСОБА_35 з рушниці вистрелив в нього ( т.2 а.с.16).

З протоколу огляду жилету вбачається, що жилет оглянутий був лише 18.03.2014 року(т.2 а.с. 17-18).

Чи був він вилучений, належним чином опечатаний, після того, як потерпілий ОСОБА_13 його фактично видав працівникам міліції, належних доказів суду не надано. Де він знаходився з 25.10.2013 року по 18.03.2014 року також невідомо.

До 25.10.2013 року жилет працівниками міліції не вилучався, хоча він був безпосереднім речовим доказом по даному кримінальному правопорушенню.

Крім того, з наданої стороною обвинувачення та дослідженої в судовому засіданні постанови від 28.03.2014 року вбачається, що по даному кримінальному провадженню призначено комплексну експертизу, яку саме, в резолютивній частині постанови не зазначено, разом з цим з назви вказаного документу вбачається про призначення комплексної судово-балістичної та експертизи продуктів пострілу (т.2 а.с. 21-22).

Із змісту висновку експерта №565 від 12.05.2014 року вбачається, що по даному кримінальному провадженню на підставі постанови слідчого ОСОБА_36 проведено судово-балістичну експертизу, а не комплексну судово-балістичну та експертизу продуктів пострілу.

З висновку судово - балістичної експертизи № 565 від 12.05.2014 року вбачається, що на поверхні досліджуваного елементу одягу жилету наявні пошкодження.

Пошкодження у верхній лівій частині жилету (біля комірцевого шва) могло утворитися внаслідок проведення пострілу з вогнепальної зброї та потрапляння металевого снаряду у жилет.

Інші пошкодження утворилися внаслідок тривалої експлуатації досліджуваного жилету та від термічної дії сторонніх чинників. Пошкодження у верхній лівій частині жилету (біля комірцевого шва) було залишено стороннім предметом із твердою контактною поверхнею, із обмеженими розмірними характеристиками робочої поверхні( такими, що наближені до загальних розмірів отвору та перебільшують їх). Відповісти на питання: «Чи можливі виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_13 утворитися від пострілу з вогнепальної зброї?» не є можливим через те, що вирішення даного питання виходить за межі компетенції судового експерта ( т.2 а.с 25-29).

Разом з цим, як вбачається з показів експерта ОСОБА_34 в судовому засіданні можливість утворення на жилеті ушкоджень шляхом пострілу не виключається, однак, стверджувати про це можливо лише після проведення комплексного дослідження, тобто проведення відповідних експертиз. Якщо буде надано категоричний висновок, що це ушкодження утворилося після пострілу з вогнепальної зброї, виникає питання з якої зброї зроблено постріл, яким патроном. При вирішенні питання з якої відстані зроблено постріл, необхідно з`ясувати тип зброї, який патрон використовувався, яким порохом був споряджений патрон, яка нарізка патрону. В даному випадку навколо наскрізного пошкодження жилету маються другорядні сліди пострілу осадження кіптяви, можливо частини пороху.

Для надання категоричної відповіді, у зв`язку з тим, що матеріал жилету є еластичним, необхідно було провести експериментальні постріли. З врахуванням матеріалу жилету, пошкодження, яке є на жилеті, не могло утворитися від дотичного поранення при пострілі від вогнепальної зброї, оскільки при дотичному пораненні, снаряд паралельно або трошки торкається предмету і при якому не має залишатися пошкодження у стінках матеріалу.

Пошкодження, яке є на жилеті імовірно виникло від прямого пошкодження.

Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, які надано стороною обвинувачення та досліджено в судовому засіданні, суд приходить до такого.

Відповідно до вимог ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Крім того, відповідно до вимог ст. 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.

Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.

При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Згідно вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, а згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Однак, органом досудового розслідування вищезазначені вимоги закону не виконано, а саме не оглянуто належним чином місце вчинення злочину для фіксації версії потерпілого ОСОБА_13 , не вилучено можливий безпосередній речовий доказ - частина дерев`яної палиці, при його наявності та жилет, який невідкладно не оглянуто та не упаковано.

Незважаючи на наявність обвинуваченого ОСОБА_35 на території своєї садової ділянки, його не було опитано, з метою перевірки версії потерпілого ОСОБА_13 та не залучено його до огляду місця події.

Крім того, з описової частини висновку судово - балістичної експертизи № 565 від 12.05.2014 року вбачається, що об`єкт дослідження - жилет на експертизу надано упакованим у полімерний пакет. Горловина пакету разом із пояснювальною біркою прошито контрольною ниткою білого кольору, вільні кінці якої оклеєно відрізком паперу із нанесеним барвником синього кольору відбитком круглої печатки №1 Миколаївського РВ УМВС. Бирка виконана рукописним способом з аркуша паперу формату А4. На поверхні бирки містяться рукописні записи про вміст упаковки та підписи, нанесені барвником чорного кольору- двох понятих ( без зазначення прізвищ), ОСОБА_13 та особи, що проводила упакування слідчого Сідлецького (т.2 а.с. 25 оборот).

Однак, в протоколі огляду жилету від 18.03.2014 року дані про те, що жилет був упакований та взагалі вилучався відсутні.

Отже, протокол огляду жилету від 18.03.2014 року є недопустимим доказом, оскільки він отриманий з порушенням встановленого законом порядку.

Відповідно до вимог ч.5, 10 ст. 101 КПК України висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.

Отже, оскільки судом визнано недопустимим протокол огляду жилету від 18.03.2014 року, висновок судово-балістичної експертизи №565 від 12.05.2014 року судом не приймається і визнається також недопустимим.

Надаючи оцінку висновку судово-медичної експертизи №1206 від 22.07.2013 року, суд приходить до висновку про недостатність представлених експерту матеріалів для дослідження та ненадання об`єктивних вихідних даних, з врахуванням, в тому числі, як версії потерпілого, так і версії обвинуваченого.

Крім того, в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України, яка зобов`язує прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, стороною обвинувачення наявні протиріччя щодо обставин вчинення злочину та механізму та характеру отриманих потерпілим ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, в тому числі шляхом призначення відповідних експертиз не усунуто.

З врахуванням вищезазначеного, суд вважає висновок судово-медичної експертизи №1206 від 22.07.2013 року недопустимим доказом, оскільки висновок щодо характеру та механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_13 був зроблений виходячи лише з медичних документів, які були надані ОСОБА_13 для проведення експерти, які (ушкодження) об`єктивними даними не підтверджено, про що зазначила експерт в судовому засіданні.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_21 суд приходить до висновку , що вони є неправдивими, оскільки спростовуються показами свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_20 , які заперечували факт присутності останнього 21.07.2013 року і на території садової ділянки, належної ОСОБА_20 і біля садової ділянки, належної ОСОБА_5 , а тому не приймає їх.

Суд також критично відноситься до показів свідка ОСОБА_23 в частині показів, з приводу того, що він бачив, як обвинувачений ОСОБА_5 бив палицею потерпілого ОСОБА_13 та бачив як він в нього стріляв, оскільки під час допиту свідка захисником, останній зазначив, що коли він підійшов до ОСОБА_13 той спитав його "Ти ж бачив усе" і розповів йому що ОСОБА_5 стріляв в нього.

Крім того, судом досліджено надану стороною захисту обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000965 від 18.09.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_13 обвинувачується у спричиненні ОСОБА_5 тяжких тілесних обставин за наступних обставин.

Так, 21.07.2013 року ОСОБА_13 , знаходячись на території садової ділянки № НОМЕР_2 в СВТ "Рябінушка", поблизу с. Кир`яківка, Миколаївського району Миколаївської області, та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на ґрунті особистих неприязних відносин вступив в конфлікт з ОСОБА_5 в ході якого наніс останньому один удар дерев`яною палицею в верхню праву частину тулубу, після чого схопив за одяг ОСОБА_5 та почав відштовхувати останнього від себе до вхідних дверей в садовий будинок, в результаті чого ОСОБА_5 впав на правий бік тулубу та праву верхню кінцівку отримавши тяжкі тілесні ушкодження. (т. 2 а.с.57-60)

Вказані обставини свідчать про те, що до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення після отримання заяв 22.07.2013 року від ОСОБА_13 за ч.1 ст. 125 КК України у відношенні ОСОБА_5 та 18.09.2014 року від ОСОБА_5 за ч.1 ст. 121 КК України у відношенні ОСОБА_13 (т. 2 а.с.7, 57)

Суд не приймає покази потерпілого ОСОБА_13 щодо обставин отримання тілесних ушкоджень, їх характеру та механізму, оскільки вони спростовуються показами свідка ОСОБА_18 , експертів ОСОБА_37 та ОСОБА_38 .

Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_5 як спричинення легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_13 сторона обвинувачення обґрунтовує це тим, що обвинувачений ОСОБА_5 умисно наніс потерпілому близько трьох ударів в область обличчя, правого та лівого передпліччя дерев`яним бруском, після чого з території своєї ділянки, направивши дуло невстановленої в ході досудового розслідування, вогнепальної зброї, здійснив один постріл в бік ОСОБА_13 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Згідно ст. 125 КК України, об`єктивною стороною даного правопорушення являється саме умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Посилання сторони обвинувачення на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 умисно наніс потерпілому ОСОБА_13 легкі тілесні ушкодження, в тому числі і шляхом здійснення пострілу суперечать дослідженим вище письмовим матеріалам справи, а саме показам свідка ОСОБА_18 , яка показала суду, що потерпілий з обвинуваченим падали декілька разів, що обвинувачений не наносив ніяких ударів потерпілому та не стріляв в нього. Крім того, дані покази свідка підтверджуються показами експерта ОСОБА_37 , яка не виключає можливість отримання наявних у потерпілого ОСОБА_13 тілесних ушкоджень при неодноразовому падінні та показами експерта ОСОБА_34 , який також пояснив, що з врахуванням матеріалу жилету, пошкодження, яке є на жилеті, не могло утворитися від дотичного поранення при пострілі від вогнепальної зброї, оскільки при дотичному пораненні, снаряд паралельно або трошки торкається предмету і при якому не має залишатися пошкодження у стінках матеріалу. Пошкодження, яке є на жилеті імовірно виникло від прямого пошкодження.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, сукупність вказаних доказів, їх аналіз, вказує, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.

Висновки й аргументи Європейського суду з прав людини повністю співпадають з провідними положеннями національного законодавства, Кримінально - процесуального закону України та КонституціїУкраїни, і зокрема ст. 62, згідно з якою, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічний зміст містить ст.2 КПК України, яка визначає завдання кримінального судочинства, яким є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статті 9 КПК України декларує, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 17 КПК України, яка визначає презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне провадження, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Таким чином, аналізуючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що зібрані по справі докази не підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 125 КК України, та відкидає докази обвинувачення, а тому вважає за необхідне визнати обвинуваченого ОСОБА_5 невиннуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та виправдати його у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

У зв`язку з виправданням обвинуваченого за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 (т.1 а.с.63) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином та судові витрати, із залученням експертів підлягає залишенню без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 п.2 ст. 284, ст. ст. 369-371, ч.1 ст. 373, ст. 374 КПК Ураїни, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та виправдати на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та судові витрати із залученням експертів - залишити без розгляду.

Речовий доказ - жилет, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Миколаївського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області - повернути потерпілому ОСОБА_13 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

22.11.2016