пр. № 1-кп/759/25/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0011243 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.11.2015 року відносно:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина

України, освіта вища, не одружений, працює

мерчандайзером, який зареєстрований та

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина
України, освіта середня, проживає в цивільному
шлюбі, не працює, який зареєстрований та
проживає за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-17.11.2000 року Ленінградським районним

судом м. Києва за ч.2 ст. 141 КК України до

покарання у вигляді позбавлення волі на строк

3 роки;

-22.07.2004 року Святошинським районним

судом м. Києва за ч.4 ст. 187 КК України до

покарання у вигляді 8 років позбавлення волі

з конфіскацією всього належного майна;

-21.09.2010 року Святошинським районним

судом м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України до

покарання у вигляді позбавлення волі на строк

2 роки 1 місяць, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И В:

12.11.2015 року, близько 16 години 50 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні кафе «Мальва», розташованого на перехресті пр. А. Палладіна та бул. А.Вернадського в м. Києві, розпивав спиртні напої і звернув увагу на раніше незнайомого йому ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_10 відійшов від вищевказаного кафе, щоб справити свою природну потребу, то за ним направився ОСОБА_5 ..

В цей час невідома особа штовхнула ОСОБА_10 і останній , будучи в нетверезому стані впав на землю. Після чого почав підніматись та послизнувся, від чого впав на землю, втративши свідомість на невеликий проміжок часу. Після цього ОСОБА_5 скориставшись,тим, що останній втратив свідомість, вирішив повторно заволодіти майном останнього.Реалізуючи свій злочинний намір з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, ОСОБА_5 викрав у останнього майно, знявши з нього дублянку «Hestovrviio» 6XL, вартістю 1000 гривень, в якій знаходились не представляючи матеріальної цінності документи, а саме паспорт громадянина України та посвідчення учасника АТО на ім`я ОСОБА_10 .

Заволодівши таким чином чужим майном, ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за наведених вище обставин визнав частково, при цьому визнавши, що заволодів майном потерпілого ОСОБА_10 та надав суду показання, що 12.11.2015 року знаходився в приміщенні кафе «Мальва» в м. Києві. Коли він зайшов до кафе то побачив, що за сусіднім столиком розпивав спиртні напої потерпілий ОСОБА_10 . Коли останній вийшов на вулицю до туалету, то він також вийшов за ним. Потім хтось із перехожих штовхнув потерпілого ОСОБА_10 , від чого останній впав. Коли потерпілий ОСОБА_10 намагався піднятися, то послизнувся і знову впав та втратив свідомість. Він підійшов до останнього, поворухнув його ногою, потерпілий ОСОБА_10 не реагував.. Потім він зняв дублянку з останнього і втік у двори будинків, що були поряд. Дальше викинув документи, які знаходились в дублянці. Приблизно через 20 хвилин у дворах він зустрів ОСОБА_4 , у якого попросив цигарку. В цей момент до них підійшли працівники поліції, які попросили у них документи та запитали чия дублянка. Він пояснив, що дублянка його, він її забрав з ремонту, а потім їх доставили у райвідділ, де потерпілий ОСОБА_10 його впізнав.

Вина ОСОБА_5 у заволодінні майном потерпілого повністю підтверджується: показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який під час судового слідства дав суду показання, що 12.11.2015 року знаходився в приміщенні кафе «Мальва», де вживав разом зі своїм знайомим спиртні напої. За сусіднім столиком знаходився раніше йому незнайомий обвинувачений ОСОБА_5 . Через де-який час він вийшов на вулицю в туалет, разом із ним вийшов і обвинувачений ОСОБА_5 , а попереду ще йшов якийсь чоловік, однак його обличчя він не бачив. Коли він зайшов за кіоск щоб справити природню потребу, то його хтось зачепив за плече і він впав на землю. Коли почав підніматись із землі то послизнувся, оскільки йшов дощ і було слизько та знову впав і втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, то побачив, що на ньому не має дублянки, в якій були його документи. В цей момент біля нього знаходилась невідома жінка, яка ударами по обличчю приводила його до тями та сказала, що викликала працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції, то він повідомив, що коли він був без свідомості з нього зняли дублянку, в якій знаходились документи. Потім працівникам поліції по рації передали, що затримали двох підозрюваних;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який під час судового слідства дав суду показання, що працює у ВКР Святошинського УП ГУ НП в м. Києві. 12.11.2015 року ввечері було відпрацювання території по недопущенню та розкриттю злочинів. Він разом із помічником оперуповноваженого карного розшуку опрацьовував територію по вул. Чорнобильській, 20 в м. Києві. Побачили двох підозрілих чоловіків, у одного із них була у руках дублянка, це саме був ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 йшов позаду. Вони підійшли та представилися, запитали у останніх чи є в них документи, що посвідчують особу. Чоловіки відповіли, що документів в них не має, а ОСОБА_5 повідомив, що дублянка належить йому, він забрав її із ремонту, який знаходиться по АДРЕСА_3 . Оскільки їм відомо, що АДРЕСА_3 , це жилий будинок і ніякого ремонту там не має, у них виникла підозра. Роздивившись візуально дублянку побачили, що вона вся в болоті і брудна, а також була пошкоджена підкладка. Тоді вони запросили цих громадян до ТВМ, де дізнались, що є виклик по 102, що біля станції метро «Академмістечко» було скоєно пограбування, а саме було побито чоловіка та забрано у нього дублянку і документи. В подальшому ОСОБА_4 пояснював, що йому ОСОБА_5 передав дану дублянку. Під час бесіди ОСОБА_5 повідомив, де було викинуто із дублянки документи. Потім вони виїхали на місце, там ОСОБА_5 показав у дворі будинку під столом, де знаходяться документи. Виїхала слідчо-оперативна група на місце, яка вилучила ці документи в присутності понятих. Також потерпілий впізнав свою дублянку та ОСОБА_5 ..

Крім цього вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину об`єктивно підтверджується:

-протоколом огляду від 13 листопада 2015 року, згідно якого в присутності потерпілого ОСОБА_10 проведено огляд дублянку, яку він впізнав, як таку що належить йому і яку булу викрадено в нього 12.11.2015 року; а.с.88;

-постановою про визнання речовим доказом від 26 грудня 2015 року, згідно якої визнано речовим доказом дублянку, яку було вилучено під час огляду місця події та яка належить потерпілому ОСОБА_10 ( а.с. 86);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2015 року,згідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав на фотографії особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який викрав в нього дублянку. А.с.94-97;

Поряд з цим , суд не бере до уваги, як доказ, висновок судово-медичної експертизи № 3245, згідно якого у потерпілого ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садни на фоні синця на нижній повіці лівого ока з переходом у підочну ділянку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.56-58), оскільки в судовому засіданні останній не підтвердив, що їх йому причинено обвинуваченими, як і не бере до уваги. протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав на фотографії особу обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки в судовому засіданні обвинувачений не підтвердив про участь у викраденні його майна обвинуваченим ОСОБА_4 (а.с.90-92), як і не бере як доказ протокол проведення слідчого експеременту від 26 грудня 2015 року ( а.с. 98-103) з участю ОСОБА_10 , оскільки останній вчинення відносно нього злочину при обставинах, викладених в зазначеному протоколі в судовому засіданні не підтвердив.;

Таким чином,аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена у таємному викрадені чужого майна, вчиненого повторно, а тому його дії суд вважає за необхідне перекваліфікувати з ч.2 ст. 187 на ч.2 ст. 185 КК України.Будь-яких доказів, що підтверджували б вину ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна також в судовому засіданні прокурором не надано.

В той же час державний обвинувач повністю підтримав обвинувачення ОСОБА_4 в тому ,що він 12.11.2015 року, близько 16 години 50 хвилин, разом із ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні кафе «Мальва», розташованого на перехресті пр. А. Палладіна та бул. А.Вернадського в м. Києві, розпивали спиртні напої і звернули увагу на раніше незнайомого їм ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили, із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я, незаконно заволодіти майном ОСОБА_10 , тим самим вступили між собою в злочинну змову.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном громадян, ОСОБА_4 , діючи узгоджено із ОСОБА_5 , підійшли до нічого не підозрюючого про їх дійсні наміри ОСОБА_10 та запропонували відійти від вищевказаного кафе, щоб справити свою природну потребу, на що останній погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_10 , ОСОБА_4 діючи узгоджено із ОСОБА_5 прослідували на подвір`я будинку АДРЕСА_4 , і застосовуючи фізичне насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я, нанесли один удар ногою по спині ОСОБА_10 в результаті чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_5 наніс один удар по обличчю потерпілого ОСОБА_10 , внаслідок чого той втратив свідомість, отримавши тілесні ушкодження у вигляді садна на фоні синця на нижній повіці лівого ока з переходом у підочну ділянку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тоді ОСОБА_4 діючи узгоджено із ОСОБА_5 користуючись тим, що ОСОБА_10 не чинить опору їх злочинним діям, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, викрали у останнього майно, знявши з нього дублянку «Hestovrviio» 6XL, вартістю 1000 гривень, в якій знаходились не представляючи матеріальної цінності документи, а саме паспорт громадянина України та посвідчення учасника АТО на ім`я ОСОБА_10 .

Заволодівши таким чином чужим майном, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за наведених вище обставин не визнав та надав суду показання, що 12.11.2015 року о 16 годині 30 хвилин вийшов із дому на прохання матері купити корм для папуги. Зайшов до приміщення супермаркету «Новус», що розташований біля станції метро «Академмістечко», де зняв грошові кошти із банкомату, що підтверджується квитанціями із банкомату, які були вилучені під час його затримання. Приблизно о 16 годині 50 хвилин він вийшов із супермаркету, зайшов до зоомагазину, де придбав корм папузі, і в зоомагазині зустрів свою племінницю з якою деякий час спілкувався, а також перебуваючи у магазині телефонував матері та запитував пораду з приводу корму. Приблизно о 17 годині він вийшов із зоомагазину та вирішив прогулятись по дорозі додому. У подвір`ї біля одного із будинків по дорозі додому присів на лавочку, щоб покурити і в цей момент до нього підійшов ОСОБА_5 в руках якого була дублянка. Останній попросив у нього цигарку, він його пригостив Тоді ОСОБА_5 запропонував йому прогулятися, оскільки їм було по дорозі. Коли вони відійшли декілька кроків від лавочки, то ОСОБА_5 попросив його потримати дублянку, оскільки у нього розв`язалися шнурки. Саме в цей момент до них підійшли працівники поліції та доставили їх обох до райвідділку поліції. В цей день кафе він не відвідував, оскільки хворів . Потерпілого ОСОБА_10 бачить вперше.

Потерпілий ОСОБА_10 під час судового засідання дав показання, в яких заперечував, що обвинувачений ОСОБА_4 брав участь у викраденні його майна, оскільки в той день він останнього не бачив .

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він сам заволодів майном потерпілого і тільки приблизно через 20 хвилин у дворах він зустрів ОСОБА_4 , у якого попросив цигарку. В цей момент до них підійшли працівники поліції, які попросили у них документи та запитали чия дублянка. Він пояснив, що дублянка його, він її забрав з ремонту, а потім їх доставили у райвідділ, де потерпілий ОСОБА_10 його впізнав. ОСОБА_4 участь у викрадені майна ОСОБА_10 не брав.

Свідок ОСОБА_11 , який під час судового слідства дав суду показання, що потерпілий впізнав свою дублянку та ОСОБА_5 , який вживав разом з останнім алкоголь в кафе, Також потерпілий сказав, що ОСОБА_12 не пам`ятає..

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те .що він в в період часу, коли було викрадено дублянку в потерпілого знаходився в зоомагазині повністю підтверджуються:

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка під час судового слідства пояснила суду , що 12.11.2015 року приблизно о 16 годині знаходилась за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_5 . Того дня її син ОСОБА_4 відвідував поліклініку та повернувся додому приблизно о 13 годині 30 хвилин. Пізніше приблизно о 16 годині 30 хвилин син на її прохання вийшов до зоомагазину, розташованого по вул. Уборевича, 3 в м. Києві, щоб придбати корм «Нектарин» папузі. Близько 16 години 50 хвилин син зателефонував їй на мобільний телефон та сказав, що корму «Нектарину» не має і що він купить інший корм. Наступного дня 13.11.2015 року о 01 годині ночі їй зателефонував слідчий та повідомив, що її сина затримано та щоб вона о 10 годині ранку приїхала до райвідділу. Обвинуваченого ОСОБА_5 вона не знає, побачила його вперше в залі суду. ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка під час судового слідства дала суду показання, що 12.11.2015 року поверталась з університету додому, їй потрібно було зайти в зоомагазин, який знаходився по АДРЕСА_6 . Коли вона виходила із магазину приблизно о 16 годині 45 хвилин, то зустріла ОСОБА_4 , з яким вона привіталась та трішки поспілкувалась, після чого вона пішла додому, а ОСОБА_4 залишився у магазині. Ввечері її мати повідомила, що телефонувала мати ОСОБА_4 , яка є її хрещеною та повідомила, що ОСОБА_4 не виходить на зв`язок. На наступний день мати їй повідомила, що ОСОБА_4 знаходиться у райвідділі за підозрою у злочині;

Крім цього алібі ОСОБА_4 об`єктивно підтверджується чеком про місце знаходження його по пр.Академіка Палладіна,7 в м. Києві(А.С.126), де останній знімав з банківського терміналу готівку;

Яких- небудь інших даних, що могли б спростовувати версію обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового слідства, про не причетність до викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 ,судом не встановлено, як і не наведено достатню кількість доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати.

За таких обставин, суд, перевіривши доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та вищезазначених свідків, дослідивши зібрані по справі докази, що дослідженні в судовому засіданні, визнає формулювання обвинувачення, яке предявлене обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України , недоведеним.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий. Згідно ст.ст. 66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5(пяти) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 187 КК України та виправдати в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 залишити без змін у виді тримання під вартою в СІЗО № 13 УДПтС України в м. Києві та Київській області.

Строк відбуття покарання обвинуваченому обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 12 листопада 2015 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання -скасувати..

Речові докази: DVD-диск залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження; дублянку «Hestovrviio» 6XL, яку було передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 залишити в останнього.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1