Справа № 344/4166/16-к
Провадження № 1-кс/344/2187/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 від 26.02.2015р. про закриття кримінального провадження №0000145 від 22.09.2015р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, в обґрунтування якої покликається на те, що постанова слідчого є невмотивована та незаконна, винесена без повного та об`єктивного встановлення фактичних обставин діяння.

Заявник та його представник в судовому засіданні скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній обставини, просили скаргу задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні скарги відмовити, оскільки слідчий дійшов вірного висновку про закриття кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні погодився з думкою прокурора, просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000145, вважаю наступне.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

Під час досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

В судовому засіданні встановлено, що постановою старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 від 26.02.2015 року про закриття кримінального провадження №0000145 відомості про яке 22.09.2015р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 365 КК України, закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях інспекторів ППС Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, мотивами прийняття такої послужило те, що у ході досудового розслідування, крім показів потерпілого ОСОБА_5 , не здобуто переконливих доказів, що інспектори ППС Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перевищили свої повноваження під час припинення неправомірної поведінки ОСОБА_5 .

Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим в порушення ч. 2 ст. 9 КПК України досудове розслідування проведено не повно, без всебічного дослідження обставин кримінального провадження, не надано належну правову оцінку здобутим доказам та не проведено ряд необхідних слідчих дій. Зокрема, не встановлено та не допитано оперативного чергового Івано-Франківського МВ УМВС в області щодо обставин та підстав перебування ОСОБА_5 у приміщення відділу міліції, наявності чи відсутності у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, не встановлено та не допитано лікарів швидкої медичної допомоги, які прибули до відділу міліції на вул. Бельведерську, не встановлено та не допитано чергових лікарів Івано-Франківської МКЛ № 1 та ОКЛ, які оглядали потерпілого. Слідчим не усунуто протиріччя у показаннях потерпілого та його дружини ОСОБА_9 , не проведено їх одночасний допит. Також слідчим не з`ясовано коли працівники міліції прибули на виклик до квартири ОСОБА_5 , скільки вони там перебували, коли ОСОБА_5 було доставлено у відділок міліції, чи складався працівниками міліції протокол про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, якщо складався, то який результат розгляду адміністративної справи.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Але, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307, 309, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 від 26.02.2015р. про закриття кримінального провадження №0000145 від 22.09.2015р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000145 відомості про яке 22.09.2015р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий судя ОСОБА_1