Ухвала
іменем україни

24 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000374 за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 червня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саханське Ширяєвського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України,

в с т а н о в и л а :

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції через істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, а саме м`якість призначеного покарання. Зазначає, що суд не врахував планування та послідовність дій винного направлених на вчинення умисного корисливого злочину середньої тяжкості, а також відсутність у останнього місця роботи та осіб на його утриманні. Наголошує, що безпідставно визнано обставиною що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину. Вказує, що сума, яку вимагав засуджений говорить про його підвищену суспільну небезпеку. На думку прокурора засудженому слід було призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, але звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі вимог ст.75 КК України не оскаржується.
Крім того прокурор вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 189 КК України на 3 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішені питання про судові витрати у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 червня 2016 року цей вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він у вересні 2015 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, з корисливих спонукань, бажаючи збагатитися за рахунок чужого майна, попередньо отримавши відомості з засобів масової інформації, проаналізував їх та зробив висновок про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сандора», яке виготовляє харчову продукцію та яке входить в групу компаній «PEPSICO», в разі оприлюднення в засобах масової інформації компрометуючих неправдивих відомостей про те, що їх продукція отруєна, понесе значні збитки, вирішив використати дані обставини для вчинення вимагання відносно ТОВ «Сандора».

З метою реалізації свого злочинного умислу. ОСОБА_6 придбав одноразові медичні рукавички, спецодяг, призначений для хімічного захисту, одноразовий медичний шприц, придбав декілька упаковок соку «Садочок» і «Сандора», поліетиленовий пакет з пазовим замком, тюбик клею, та переніс до квартири АДРЕСА_2 .

ОСОБА_6 в жовтні 2015 року, перебуваючи у орендованій квартирі, на столі демонстративно розклав раніше придбані знаряддя, розмістив перед столом, цифрову фотокамеру з функцію відеозапису, і вчинив дії, які вказували на здійснення ним отруєння купленої продукції ТОВ «Сандора».

Після цього ОСОБА_6 , з використанням ноутбуку створив текстовий файл з погрозами, в якому зазначив, що продукцію ТОВ «Сандора», а саме соки «Садочок», «Сандора», «Агуша», «Сандорик» отруєно токсином, доза якого достатня для смерті дорослої особи.

При цьому ОСОБА_6 зазначив, що з метою недопущення розголошення про отруєння продукції та відправки партії отруєного соку, ТОВ «Сандора» має передати йому 1 млн. Євро.

20.11.2015 року зранку генеральний директор ТОВ «Сандора», отримавши від співробітників товариства відомості про отримання конверта з вимогами та погрозами, а також відеоролику з компрометуючим відомостями, реально сприймаючи дані погрози та вимоги, звернувся із заявою до правоохоронних органів

В процесі реалізації злочинних намірів, ОСОБА_6 було затримано.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвала апеляційного суду це рішення вищого суду стосовно законності й обґрунтованості вироку, що перевіряється в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду, крім іншого, має бути зазначено: короткий зміст вимог, викладених у апеляційних скаргах та зміст судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, й узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій з посиланням на докази; мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, та з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, яким він керувався.

Вказаних вимог закону при розгляді справи в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дотримався.

Так, з матеріалів провадження убачається, що прокурор в апеляційній скарзі на вирок суду вказував на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та просив постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 189 КК України 5 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 3 роки та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Застосування ст. 75 КК України прокурором в апеляції не оскаржувалося.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Перевіряючи доводи апеляції прокурора, апеляційний суд зазначив, що ці вимоги закону при призначенні покарання ОСОБА_6 виконані.
Апеляційна інстанція вказала, що при призначенні ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на певний строк та при звільненні від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд застосував принцип індивідуалізації призначення покарання, визнав можливим виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства, навів переконливі підстави такого рішення та зазначив, що за таких обставин буде досягнута мета покарання.

Зокрема, враховано ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Взято до уваги і те, що ОСОБА_6 вину повністю визнав, щиро розкаявся, що правильно визнано судом обставинами, що пом`якшують покарання

Не встановлено судом і обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням всіх зазначених обставин справи, даних про особу винного, суд правильно призначив ОСОБА_6 покарання у межах санкції статті обвинувачення та дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства.

Призначене ОСОБА_6 покарання у межах санкції статті обвинувачення та застосування ст. 75 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Всі доводи щодо м`якості призначеного покарання та необхідності призначення його у виді позбавлення волі, належно перевірені апеляційним судом, на них надано вмотивовані відповіді. Апеляційна інстанція обґрунтовано зазначила, що з урахуванням всіх обставин кримінального провадження та даних про особу винного, доводи прокурора про призначення максимальної міри покарання, передбаченої санкцією статті обвинувачення не ґрунтуються на вимогах закону. З таким висновком погоджується і касаційна інстанція.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовною підставною для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 434- 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3