Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2784/16-к
Номер рядка звіту 34
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2016 м.Виноградів
Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представників потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
перекладача - ОСОБА_10 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фехердьормод Угорської республіки, мешканця АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,
до суду поступив обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили загибель кількох осіб, та ч. 1 ст. 135 КК України - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Зокрема, ОСОБА_8 обвинувачуться в тому, що 22 серпня 2016 року приблизно о 05.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки "Мерседес" моделі "Віто" державний номерний знак НОМЕР_1 , на ділянці автодороги зі сторони с. Нове Село у напрямку смт. Вилок Виноградівського району, рухався зі швидкістю понад 100 км/год, яка є більшою за максимально допустиму швидкість поза населеним пунктом, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушуючи вимоги пунктів 1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 2.3 "б", 2.9 "а", 2.10, 10.1, 12.1, 12.2, 12.3, 12.6 "г", 13.3 Правил дорожнього руху, не впорався з керуванням, на відстані близько 144 м від дорожнього знаку 1.31.1 "Наближення до залізничного переїзду", виїхав на праве узбіччя, де допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які рухалися попереду в попутному напрямку краєм проїзної частини дороги та правим узбіччям. Невиконання ОСОБА_8 вказаних вимог Правил дорожнього руху перебуває в прямому причинному зв"язку з отриманням потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до їх смерті.
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачуться в тому, що після наїзду на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов"язують надати допомогу людині, яка перебувала в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані небезпечні для життя травми, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілим медичної допомоги та транспортування їх до медичного закладу, хоча сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан, завідомо залишив травмованих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у небезпечному для життя стані, не надав їм допомогу, з місця події втік.
В підготовчому судовому засіданні судом ініційовано питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор висловився за доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою на два місяці з підстав, викладених у письмовому клопотанні, оголошених в судовому засіданні. Зокрема, вказує на те, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень повністю стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, в тому числі його показаннями в якості підозрюваного. Злочин, передбачений ч. 3 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , є тяжким, передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п"яти до десяти років. Після вчинення інкримінованих дій ОСОБА_8 з метою уникнення від відповідальності скрився з місця події та переховувався аж до його встановлення, перебуваючи на волі, може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, виїхавши за межі свого місця проживання та держави, чим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов"язків, незаконно впливати на свідків та потерпілих, застосування більш м"яких запобіжних заходів не дасть можливість запобігти даним ризикам.
Захисник заперечив доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, зіславшись на те, що прокурором не наведено обставини з приводу недостатності застосування щодо ОСОБА_8 більш м"якого запобіжного заходу. Крім того, просить врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання особою процесуальних обов"язків. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані афекту, зник з місця події, проте в подальшому зізнався у вчиненні кримінального правопорушення, добровільно з"явився на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу. Немає підстав вважати, що він буде переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на потерпілих чи свідків. Зокрема, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та розкаявся, усі свідки та потерпілі допитані під час досудового розслідування, він має постійне місце проживання, де проживає з батьками, мінливий дохід, працює в Україні та за кордоном. Просить змінити обвинуваченому запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.
Обвинувачений просить застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, а саме: копію ухвали про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до таких висновків.
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.08.2016 року відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якої - до 22.10.2016 року включно.
З часу обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою обставини у кримінальному провадженні не змінилися, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання даного запобіжного заходу не зменшилися. З врахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів та особи обвинуваченого, зокрема, міцності соціальних зв"язків, відсутність постійного місця роботи, характеристики, наявні ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню. Наведене унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м"якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, так-як такий не може запобігти зазначеним ризикам, є необхідність у продовженні його застосування.
Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу та доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 372 КПК України, суд
продовжити дію запобіжного заходу, застосованого щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Фехердьормод Угорської республіки, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з 21 жовтня 2016 року.
Дата закінчення дії ухвали - 19 грудня 2016 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та надіслати начальнику Закарпатської УВП №9.
Ухвала набирає законної сили з дня оголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1