Справа №295/8942/16-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
старшого слідчого СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 .
В клопотанні вказано, що 28.06.2016 року близько 17 год. 50 хв. на регульованому світлофорами перехресті вулиць Київської та Шелушкова в м. Житомирі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки DAWOO NEXIA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , та марки TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 . Під час зіткнення двох транспортних засобів автомобіль DAWOO NEXIA, змінивши напрямок руху, виїхав на тротуар, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля DAWOO NEXIA ОСОБА_9 та пішохід ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких встановлюється .
В ході досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб марки TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 .
28.06.2016 року автомобіль маркиTOYOTA AVENSIS було вилучено під час проведення огляду місця події та визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
В обґрунтування необхідності накладення арешту на транспортний засіб слідчий вказав, що вилучений автомобіль є речовим доказом по кримінальному провадженню, містить на собі сліди вчиненого злочину, в ході досудового розслідування існує необхідність у проведенні судових експертиз, з метою забезпечення його схоронності просить накласти арешт на майно.
В судовому засіданні 02.07.2016 року слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, наведених в ньому.
Власник транспортного засобу марки TOYOTA AVENSIS згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась.
Під час розгляду клопотання в судовому засіданні брав участь ОСОБА_7 , який керував даним транспортним засобом під час дорожньо-транспортної пригод. В судовому засіданні ОСОБА_7 повідомив, що його дружина ОСОБА_5 не може з`явитись в судове засідання у зв`язку з сімейними обставинами. Заперечував проти накладення арешту на транспортний засіб, вказав, що винним у ДТП є водій ОСОБА_10 , а відтак підстави для накладення арешту на автомобіль, яким він керував, відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо позов подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження. Неявка цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши думку слідчого, ОСОБА_7 , дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, в тому числі і на рухоме майно.
Частина 11 ст.170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Зі змісту постанови слідчого ОСОБА_3 від 29.06.2016 року вбачається, що автомобіль марки TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню, оскільки він є знаряддям вчинення злочину.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що транспортний засіб, на який просить накласти арешт слідчий, є речовим доказом по кримінальному провадженню, зберігає на собі сліди вчиненого злочину, внаслідок якого водій ОСОБА_9 та пішохід ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, може бути доказом обставин, які підлягають встановленню під час досудового розслідування, існує необхідність у проведенні судових експертиз, тобто підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171 КПК України для задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на автомобіль марки TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , заборонити відчуження і повернення будь-кому транспортного засобу, визначити місце зберігання вказаного майна на території штрафмайданчика Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1