У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідачаОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
захисникаОСОБА_5 ,
при секретаріОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні 15 вересня 2016 року в м. Києві кримінальне провадження № 0000982 за касаційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 16 вересня 2015 року.
Цим вироком засуджено:
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця м. Вінниці,
в порядку ст. 89 КК України такого, що не має судимості,
за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 15 і п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців, а на підставі статей 70, 72 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років;
та
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та
мешканця м. Вінниці, раніше судимого вироком
Вінницького міського суду від 25 грудня 2013 року
за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 15 і п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, а на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25 грудня 2013 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 8 470 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 25 000 грн моральної шкоди.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 16 вересня 2015 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_9 визнано винуватим у тому, що він 21 березня 2014 року приблизно 18.00 год. разом зі своїм двоюрідним братом ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшли на тролейбусну зупинку «Вулиця Чехова», що по вул. Немирівське Шосе у м. Вінниці, де помітивши автомобіль - таксі марки ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 , домовились з водієм про те, щоб останній відвіз їх до гаражів, розташованих в гаражно-будівельному кооперативі (ГБК) «Супутник», що по вул. Складській у м. Вінниці, при цьому ОСОБА_8 сів на праве переднє сидіння автомобілю, а ОСОБА_9 - на заднє сидіння позаду водія, який відвіз їх за вказаною вище адресою.
Приїхавши на територію ГБК, ОСОБА_8 сказав водієві зупинитися, після чого раптово, без будь-якої причини, умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, без будь якої причини, з метою позбавлення життя іншої людини, витягнув з кишені розкладний ніж та завдав водію автомобіля ОСОБА_10 біля шести ударів ножем в область тулуба. У свою чергу ОСОБА_9 , перебуваючи на задньому сидінні автомобіля, побачивши злочинні дії ОСОБА_8 , приєднався до нього, дістав свій ніж і також без будь-якої причини, умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою позбавлення життя іншої людини, лівою рукою утримував ззаду за одяг та плечі водія, не даючи останньому вирватися і чинити опір, а правою рукою завдав біля шести ударів ножем в область правої нижньої частини тулуба потерпілого ОСОБА_10 .
Довести свій злочинний умисел ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до кінця не змогли з причин, які не залежали від їх волі, оскільки потерпілий зміг дотягнутися до ручки замка дверей, відчинив їх, вискочив з автомобіля та втік. У результаті злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . ОСОБА_10 було завдано не менш ніж тринадцять травматичних дій колюче-ріжучим предметом (предметами), внаслідок чого спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення з ушкодженням діафрагми та правої долі печінки, тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді проникаючого поранення та перелому передньої стінки гайморової пазухи зліва, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді різаних і колото різаних ран.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_9 внаслідок суворості. Стверджує, що вирок ґрунтується на припущеннях, оскільки наявність у засуджених умислу на вбивство з хуліганських мотивів матеріалами провадження не підтверджується. Вважає, що у даному випадку дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за наслідками, що фактично настали. Просить змінити судові рішення, перекваліфікувати дії ОСОБА_9 на ч. 1 ст. 121 КК та призначити йому покарання у межах санкції цієї статті, а на підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.
Захисник ОСОБА_7 за вимогою засудженого ОСОБА_8 до початку розгляду справи в касаційному суді відкликав свою касаційну скаргу.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який не заперечував проти закриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , при цьому вважав судові рішення законними та обґрунтованими і просив залишити їх без зміни, пояснення захисника ОСОБА_5 , який підтримав свою касаційну скаргу, обговоривши можливість закриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_5 , колегія суддів дійшла висновків, що касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 підлягає закриттю, касаційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до положень статей 403, 432 КПК Україниособа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до початку касаційного розгляду.
Враховуючи, що захисник ОСОБА_7 відмовився від касаційної скарги за згодою засудженого ОСОБА_8 , заперечень інших осіб, які подали скаргу, проти закриття касаційного провадження щодо ОСОБА_8 у зв`язку з відмовою від скарги немає, касаційний розгляд провадиться за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 .
Висновок суду про те, що ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 вчинили закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з хуліганських мотивів, ґрунтується на сукупності зібраних у справі доказах і є правильним.
Так, із показань потерпілого ОСОБА_10 в ході досудового та судового слідства, які є послідовними та логічними, убачається, що він працює водієм таксі, підвозив обвинувачених до ГБК в районі «Тяжилів». Коли вони заїхали на територію ГБК, ОСОБА_8 попросив ввімкнути гучніше музику. Як тільки він зупинив автомобіль, обвинувачені раптово почали наносити йому удари ножами. Він відчував, що удари наносяться і спереду, і ззаду, намагався захиститись, хтось з обвинувачених кричав «Вали його». Його тримали за ліве плече не даючи вирватись. Лише з четвертої спроби він зміг відкрити дверцята автомобіля і втік.
Також під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_10 в автомобілі показав, як ОСОБА_8 наносив йому удари ножем спереду, а обвинувачений ОСОБА_9 утримував його ззаду та також наносив удари ножем, а також вказав на порізи оббивки сидіння водія.
Крім того, винуватість ОСОБА_9 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , даними протоколів огляду предмету, місця події з фототаблицями, висновками експертів та іншими дослідженими у судовому засіданні доказами.
Згідно з висновком експертів №71-К комісійної судово-медичної експертизи від 06 червня 2014 року у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження, які виникли від дії колюче-ріжучого предмета (предметів), у виді різаної рани верхньої губи зліва, проникаючого поранення та перелому передньої стінки гайморової пазухи зліва, колото-різаних ран правої половини грудної клітки з ушкодженням діафрагми та правої долі печінки, внутрішньочеревної кровотечі, множинних колото-різаних ран попереку справа, колото-різаної рани правого плеча, а також саден колінного суглоба.
Про направленість умислу ОСОБА_9 на скоєння вбивства з хуліганських мотивів свідчать знаряддя злочину, локалізація та механізм завдання ударів, їх кількість, раптовість і безпричинність дій ОСОБА_9 і ОСОБА_8 .
Отже, за встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15 і п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України кваліфіковано правильно.
Даних, які б свідчили, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, не виявлено.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули безумовне скасування судових рішень, не встановлено.
Покарання ОСОБА_9 призначено відповідно до вимог закону, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для скасування чи зміни судових рішень не вбачається.
Керуючись статтями 432, 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 закрити.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 16 вересня 2015 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 оз ОСОБА_2 ОСОБА_3