Справа № 594/409/16-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
В підготовче судове засідання особа, щодо якої внесено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не з`явився. За повідомленням захисника ОСОБА_6 в судове засідання не зміг з`явитися через погіршення стану здоров`я, про що заисника повідомив батько ОСОБА_6 .
В зв`язку з чим, прокурор просив суд провести підготовче судове засідання у відсутності особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру. Інші учасники судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 також вважали за можливе провести підготовче судове засідання у відсутності ОСОБА_6 .
А тому, за таких обставин, враховуючи те, що в клопотанні стосовно ОСОБА_6 не відображено позицію щодо того чи можливо забезпечити його участь в судовому провадженні за станом здоров`я, суд прийшов до висновку про проведення підготовчого судового засідання у відсутності такого.
В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку щодо можливості призначення клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру до судового розгляду. При цьому, просив суд викликати в судове засідання потерпілу ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Потерпіла ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 вважають за можливе призначити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 до судового розгляду.
Вивчивши клопотання слідчого СВ Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , затвердженого прокурором Борщівського відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України зазначене клопотання підлягає поверненню прокурору у зв`язку з тим, що не відповідає вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Так, відповідно до 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
А отже, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має містити у собі відомості, які підлягають внесенню в обвинувальний акт. Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Як слідує зі змісту клопотання ОСОБА_6 пред`явлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 1 ст. 162 КК України.
При цьому, щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України в тому, що проник до житлового будинку, належного ОСОБА_9 , з метою задоволення особистого статевого потягу. Тому, прокурор кваліфікував такі дії як незаконне проникнення до житла, що порушило конституційне право громадянина на недоторканість житла. Якого громадянина не зазначено, оскільки потерпілою в даному кримінальному провадженні зазначено ОСОБА_10 , якій ОСОБА_6 після незаконного проникнення в житло належне ОСОБА_11 спричинив тілесні ушкодження.
Щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України в тому, що під час суперечки з ОСОБА_4 діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, спричинив їй легкі тілесні ушкодження у виді саден на лівій молочній залозі. При цьому, з приводу чого виникла між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 суперечка, в якому конкретному місці будинку ОСОБА_11 мала місце ця суперечка, яким чином ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження, в клопотанні не зазначено.
З чого, в сукупності з зазначеною метою незаконного проникнення до житла, а саме, те що ОСОБА_6 діяв з метою задоволення особистого статевого потягу, випливає, що клопотання не містить конкретного викладу тих обставин, які підлягають доказуванню в обов`язковому порядку - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Всупереч вимогам ч. 2 ст. 292 КПК України в клопотанні не зазначена позиція щодо можливості забезпечення участі ОСОБА_6 під час судового провадження за станом здоров`я. Прохання слідчого в резолютивній частині клопотання щодо проведення судового розгляду за участю підозрюваного не містить у собі таких даних, заорема щодо стану здоров`я підозрюваного, а тому, суд не може розцінити наявність такого прохання в клопотанні як безумовне дотримання слідчим вимог ч. 2 ст. 292 КПК.
Відповідно до ст. 505 КПК України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру встановлюються: 1) час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення; 2) вчинення цього суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення цією особою; 3) наявність у цієї особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування; 4) поведінка особи до вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення і після нього; 5) небезпечність особи внаслідок її психічного стану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою.
Всупереч цьому, в клопотанні щодо ОСОБА_6 не конкретизовано місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що судом відмічено вище.
Поряд з тим, не зазначено дані щодо наявності у ОСОБА_6 розладу психічної діяльності в минулому, хоча в самому клопотанні відображено зміст показів свідка ОСОБА_12 , батька підозрюваного, згідно яких такий повідомив, що ОСОБА_6 є хворий. А отже, органи досудового розслідування були проінформовані про стан здоров`я ОСОБА_6 в минулому, тобто, до вчинення ним кримінальних правопорушень.
Також не зазначено даних про поведінку ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень та після.
Не зазначено даних про небезпечність ОСОБА_6 внаслідок його психічного стану для самого себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди, що не узгоджується з вимогами ч. 3, 4 ст. 503 КПК України, відповідно до яких кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними
Проте, на відміну від зазначеного вище, в клопотанні викладено покази допитаних в ході досудового розслідуваня свідків. З якою метою це зроблено не зрозуміло. Вимоги, щодо змісту клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, встановлені нормами КПК України такого не передбачають і в обов`язок особи, яка складає таке клопотання не вмінені.
Крім того, відповідно до ст. 506 КПК України слідує, що особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника. Якщо характер розладу психічної діяльності чи психічного захворювання особи перешкоджає проведенню процесуальних дій за її участю або участі у судовому засіданні, прокурор, суд мають право прийняти рішення про проведення відповідних процесуальних дій без участі такої особи.
Проте, всупереч вказаної норми клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , як і доданий до такого реєстр матеріалів кримінального провадженя не містять даних про те, що в ході досудового розслідування з метою дотримання всіх законних прав та інтересів ОСОБА_6 до участі в справі був залучений його законний представник.
Наведене вище свідчить про те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, а тому підлягає поверненню прокурору.
Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 125, 162 КК України, керуючись ст.ст. 91, 291, 292, 314, 503, 505, 506 КПК України, суд
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області протягом 7 діб з моменту проголошення.
Головуюча: