Справа №460/1969/15-к
Провадження №1кп-460/72/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.06.2016 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гнівань Тиврівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 . українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, демобілізованого з військової служби, непрацюючого, згідно з ст.89 КК України не маючого судимості,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.1 КК України,-
обвинувачений ОСОБА_4 , який з 06.09.2014 року проходив військову службу за мобілізацією та перебував на посаді старшого механіка-водія 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 14 механізованої роти 5 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ) в АДРЕСА_2 , у вечірній час 01 жовтня 2014 року самовільно залишив місце служби і розташування військової частини та вибув до свого місця проживання в АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд. В денний час 27 травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 добровільно повернувся в розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де про своє прибуття повідомив командування та приступив до виконання своїх службових обов`язків несення військової служби. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.407 ч.3 КК України.
Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.408 ч.1 КК України обвинувачений ОСОБА_4 визнав частково та по суті обвинувачення показав, що до мобілізації на військову службу він проживав в АДРЕСА_1 . Після отримання повістки він був направлений для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 . Під час проходження служби в нього почалися болі в ділянці лівого плеча, де в результаті операції всталена металева пластина. З цього приводу він звертався до командування, однак всі віднеслися до цього байдуже. Тоді він 01 жовтня 2014 року поїхав додому, де звернувся до лікуючого лікаря, який, дізнавшись, що він перебуває на військовій службі, порекомендував звернутися до війського госпіталю. Так як стан здоров`я в нього покращився, то він нікуди не звертався. В червня 2015 року його затримали та доставили у військову прокуратуру, а 27 травня 2017 року він повернувся на військову службу. В скоєному він розкаюється, просить суворо його не наказувати.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість в скоєнні злочину стверджується наступними доказами по справі.
Письмовим повідомленням тво командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 06.11.2014 року про виявлення 01.10.2014 року факту відсутності на військовій службі військовослужбовця сержанта ОСОБА_4 /а.к.п.2/
Витягом з наказу тво командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №83 від 06.09.2014 року про призначення на посаду молодшого сержанта ОСОБА_4 /а.к.п.13/
Протоколом затримання особи від 31.06.2015 року, згідно якого було затримано гр. ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 . /а.к.п.67-71/
Витягом з наказу тво командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №131 від 07.06.2016 року про визнання молодшого сержанта ОСОБА_4 таким, що справи і посаду здав, з направленням на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 ./а.с.п.___/.
Оцінюючи докази по даній справі, які були досліджені та перевірені в судовому засіданні, в їх сукупності, враховуючи ті обставини, що під час судового розгляду не доведено умислу обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні дезертирства, тобто в самовільному залишенні військової служби та військової частини з метою ухилитися від військової служби. Разом з тим в судовому засіданні доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у самовільному залишенні з 01.10.2014 року військової частини та військової служби без поважних причин тривалістю понад один місяць, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід перекваліфікувати з ст.408 ч.1 КК України на ст.407 ч.3 КК України.
Обставиними, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність заподіяної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, органом досудового розслідування та судом не встановлено.
З врахуванням вищенаведених обставин справи та особи обвинуваченого, встановлених обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, враховуючи особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, його відношення до скоєного злочину, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкцій частини статті доведеного злочину у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, та обрати покарання за ст.407 ч.3 КК України у виді 03/три/ роки позбавлення волі.
На підставі з ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 01/один/ рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 під час іспитового строку не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: