ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
5-65кМ16 У х в а л а
10 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 65км16 за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у судовому провадженні з перегляду судового рішення в апеляційному порядку ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 03 лютого 2015 року -
ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
та жителя АДРЕСА_1 , інваліда 2 групи, громадянина України, раніше не судимого

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і за цією нормою закону про кримінальну відповідальність призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України.
Вироком вирішено цивільний позов, питання про речові докази та процесуальні витрати.
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим в тому, що він 17 серпня 2014 року, близько 14 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ -26063 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по мокрому покриттю вулиці Ногіна з боку вулиці Кремлівської в м.Кривий Ріг, порушуючи п.1.5, 2.3 «б», 2.9, 12.1 Правил дорожнього руху, не забезпечив безпеки дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості і на заокругленні проїзної частини дороги, в районі електричної опори №24, допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини та наїзд на електричну опору, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, від яких померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в міській клінічній лікарні №2 м. Кривого Рогу.
Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 03 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

В касаційній скарзі прокурора порушується питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду кримінального провадження в цьому суді.
Як зазначається в скарзі, судом апеляційної інстанції не дотримано вимог ст. 419 КПК України, оскільки в ухвалі цього суду не наведено докладних мотивів прийнятого рішення та залишено без відповіді доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема, на думку автора касаційної скарги, судом апеляційної інстанції залишені без належного мотивування доводи апеляційної скарги щодо безпідставного звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Засудженим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 подані заперечення на касаційну скаргу прокурора, в яких зазначається про безпідставність касаційної скарги та правильність ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу частково, вказуючи на необхідність скасування ухвали та призначення судового розгляду в суді апеляційної інстанції через неправильне звільнення ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання з випобуванням, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, заперечення на неї засудженого та потерпілого, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити.
За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Підстав уважати законною, обґрунтованою і вмотивованою ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_7 колегія суддів не знаходить.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження в апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_10 ставилося питання про неправильне застосування судом першої інстанції ст.75 КК України та безпідставне звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.
Прийшовши до висновку про правильність застосування закону про кримінальну відповідальність, в частині звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд апеляційної інстанції припустився помилки.
У відповідності до змісту диспозиції ч.1 ст.75 КК України звільнення винної особи від відбування покарання з випробуванням можливе, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Таким чином, звільнення від відбування покарання з випробуванням можливе лише щодо основного покарання, зазначеного в ч.1 ст.75 КК України.
Незважаючи на це судом першої інстанції ОСОБА_7 звільнено і від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що свідчить про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, на що не звернув увагу суд апеляційної інстанції.
Залишаючи без зміни вирок в цій частині, суд апеляційної інстанції не навів підстав з яких він виходив, вважаючи звільнення винного від відбування додаткового покарання правильним, що, в тому числі, заперечувалося прокурором в апеляційній скарзі, тобто не дотримався, вимог передбачених ст.419 КПК України.
Крім того, вказуючи на обґрунтованість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням судом апеляційної інстанції залишено поза увагою доводи прокурора про вчинення винним тяжкого злочину у стані алкогольного сп`яніння та, в зв`язку з цим, неможливістю його виправлення без відбування покарання.
Фактично до цього питання суд підійшов формально, вказавши лише, що суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст.ст.75,76 КК України, при цьому, при обґрунтуванні своєї позиції, суд апеляційної інстанції врахував тільки думку потерпілого ОСОБА_9 .
Разом з тим, застосування ст.75 КК України пов`язується з тяжкістю злочину, особою винного та іншими обставини справи, які дають підстави суду дійти висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Жодної з цих підстав, в тому числі і тих, на які посилається прокурор, судом не перевірено та не визнано такими, які не перешкоджають зробити висновок про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Як вбачається в ухвалі суду апеляційної інстанції зазначається про дотримання судом першої інстанції вимог ст.65 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання, зокрема, було враховано тяжкість вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, його позитивні характеристики, наявність на його утриманні малолітньої дитини, щире каяття, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, отримання винним внаслідок ДТП тяжких ушкоджень, що потягло його інвалідність.
Разом з тим призначення покарання і звільнення від відбування покарання з випробуванням є різними самостійними інститутами кримінального права, правильність застосування кожного з яких підлягає перевірці з наведенням в ухвалі апеляційного суду, при залишенні апеляційної скарги без задоволення, підстав, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Недотримання апеляційним судом зазначених вимог кримінального процесуального закону є істотним його порушенням, позаяк їх недотримання перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
З огляду на те, що в касаційній скарзі прокурора наводяться доводи істотного порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону вказана скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:
Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у судовому провадженні з перегляду судового рішення в апеляційному порядку ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ

5-65кМ16 У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 65км16 за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у судовому провадженні з перегляду судового рішення в апеляційному порядку, ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 ,

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:
Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у судовому провадженні з перегляду судового рішення в апеляційному порядку ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено учасникам судового провадження 11 березня 2016 року, о 10-й годині.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3