Єдиний унікальний номер 234/8823/16-к
Номер провадження 11-сс/775/247/2016

УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2016 року м.Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянув провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 3 червня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Донецькій області і щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ромни Сумської області, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.146 ч.3, 187 ч.3, 187 ч.4, 189 ч.4, 257, 296 ч.4 КК України продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання його під вартою до 5 липня 2016 року.

Згідно зазначеної ухвали ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, а саме, незаконного позбавлення волі та викрадання людей, розбійних нападів, вимагання, незаконного заволодіння транспортними засобами, скоєними у складі банди, за вчинення яких передбачене покарання від 8 до 15 років позбавлення волі.

21 січня 2016 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку, передбаченому ст.208 КПК України. 22 січня 2016 року щодо нього був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою і дія цього запобіжного заходу двічі продовжувалася ухвалами слідчого судді, останній раз до 5 червня 2016 року.

Однак, завершити досудове розслідування до закінчення зазначеного строку не представляється можливим, оскільки необхідно виконати певні слідчі дії, надати можливість як ОСОБА_7 так і іншим підозрюваним (всього шестеро), а також їх захисникам надати доступ до матеріалів досудового розслідування.

На теперішній час ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які існували та були заявлені раніше, не зменшилися і полягають в тому, що ОСОБА_7 в разі звільнення його з-під варти може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені обставини свідчать про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим наявні підстави для продовження дії строку тримання ОСОБА_7 під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просить апеляційний суд скасувати зазначену ухвалу слідчого судді і постановити свою ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 та звільнити останнього з-під варти. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою прийнято слідчим суддею безпідставно, оскільки висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів грунтується лише на даних протоколу впізнання потерпілим підозрюваного, який викликає сумнів у його допустимості, а інші докази в ухвалі не наведені і такі докази у справі відсутні. Висновок про наявність ризиків, наведених в ухвалі слідчого судді, ґрунтується на припущеннях, а не на достовірних даних. У той же час фактичні обставини справи, позитивні дані про особу підозрюваного свідчать про відсутність зазначених в ухвалі ризиків і підстав для продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явлення ОСОБА_7 підозри у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.146 ч.3, 187 ч.3, 187 ч.4, 189 ч.4, 257, 296 ч.4 КК України належним чином мотивовані з посиланням не тільки на протокол впізнання підозрюваного потерпілим, як на це посилається захисник в апеляційній скарзі, а й на інші докази, надані стороною обвинувачення, зокрема, протоколи одночасних допитів підозрюваного і потерпілих, протокол огляду автомобіля, що був викрадений у потерпілого ОСОБА_8 і виявлений в Київській області, що цей автомобіль для перепродажу був переданий підозрюваним ОСОБА_7 свідку ОСОБА_9 , про що останній пояснив у своїх показаннях, а також на інші докази.

Наявність та допустимість усіх цих доказів в апеляційній скарзі захисником не оспорюються. Тому доводи апеляційної скарги захисника про відсутність достовірних доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри, суперечать змісту ухвали слідчого судді і фактичним обставинам справи, через що не можуть бути визнані обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що вказані в ухвалі слідчого судді ризики є припущеннями судді і що ці ризики не мотивовані фактичними даними, також суперечать змісту ухвали і фактичним обставинам справи.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що підозрюваний ОСОБА_7 зареєстрований і фактично проживає за межами Донецької області, на території якої проводиться досудове розслідування цього кримінального провадження, і в разі виїзду підозрюваного в іншу місцевість ускладниться контроль за його належною процесуальною поведінкою, що до цього часу проводяться допити потерпілих, свідків та інших підозрюваних і в разі перебування ОСОБА_7 на волі він може впливати на вказаних осіб, спонукаючи їх до зміни своїх показань, перешкоджати виявленню та вилученню речових доказів та документів, місця знаходження яких можуть бути йому відомі. Крім цього, з урахуванням тяжкості злочинів, які інкримінуються ОСОБА_7 , існує ризик його втечі і переховування від органів досудового розслідування і суду, оскільки такі дії можуть бути визнані ним як менш тяжкі наслідки для себе ніж можливе покарання та процедура його відбування.

Посилання в апеляції захисника на необхідність врахування того, що ОСОБА_7 перебував на військовій службі, брав участь у бойових діях, під час яких він отримав поранення, був нагороджений державними нагородами, не можуть бути взяті до уваги, оскільки згідно пред`явленої підозри саме під час перебування ОСОБА_7 на військовій службі він і вчинив особливо тяжкі злочини, що ставляться йому у вину.

З урахуванням усіх наведених в ухвалі обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, що ці ризики не зменшилися і свідчать про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим наявні підстави для продовження дії строку тримання ОСОБА_7 під вартою.

Тому ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.ст.199 КПК України, а доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 про безпідставність та незаконність ухвали слідчого судді не можуть бути визнані обґрунтованими, через що підстави для її задоволення відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись вимогами ст.ст.407, 422 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 3 червня 2016 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ця ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: