Справа №639/2906/16-к
Провадження №1-кс/639/398/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2016 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , особи, яка тримається під вартою ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника Харківської установи виконання покарань №27 ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання (скаргу) захисника ОСОБА_3 в інтересах:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів Молдови, громадянина Молдови, проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 ,

про визнання незаконним тримання особи під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27, про негайне звільнення особи з-під варти, -

В С Т А Н О В И В:
30.03.2016 року адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням (скаргою), в інтересах ув`язненого ОСОБА_4 , в якій в порядку вимог ст.206 КПК України просить: 1) розглянути клопотання щодо захисту прав людини; 2) постановити ухвалу, якою негайно звільнити з-під варти ОСОБА_4 , який знаходиться під вартою у Харківській установі виконання покарань №27.

В обґрунтування скарги захисник зазначає, що 18.03.2016 року ОСОБА_4 звернувся до правоохоронних органів у м. Одеса щодо того, що йому стало відомо про факт оголошення його у розшук. 20.03.2016 року йому було призначено захисника у м. Одеса за призначенням на затримання, але міра запобіжного заходу йому не обиралась. 23.03.2016 року ОСОБА_4 правоохоронними органами було привезено до міста Харкова та поміщено до Харківської установи виконання покарань №27. З 23.03.2016 року по 31.03.2016 року ув`язненому ОСОБА_4 не було обрано жодної міри запобіжного заходу, а також не було повідомлено протягом 24 годин про підозру у вчиненні будь-якого злочину.
Захисник зазначає, що відсутні будь-які підстави для утримання ОСОБА_4 під вартою в Харківській установі виконання покарань УДПтСУ в Харківській області (№27).
З посиланням на вимоги ст.ст. 3, 29 Конституції України, ст.ст.3, 20 Закону України «Про попереднє ув`язнення», п.1, п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 206 КПК України (в редакції 2012 року), захисник просить винести судове рішення, яким негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти, у зв`язку з відсутністю передбачених законом підстав для тримання особи під вартою.
Під час судового засідання захисник ОСОБА_3 пояснила, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення зареєстровані в ЄРДР 07 травня 2013 року за №0000529. Після затримання ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру протягом 24 годин, а також протягом 72 годин його не було доставлено до слідчого судді для розгляду питання про обрання запобіжного заходу. 31.03.2016 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова у відношенні ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак до цієї дати, на думку захисника, він незаконно утримувався під вартою.
В порядку ст.206 КПК України захисник проситьрозглянути клопотання щодо захисту прав людини та винести ухвалу, якою негайно звільнити з-під варти ОСОБА_4 .

Ув`язнений ОСОБА_4 під час судового розгляду підтримав думку захисника ОСОБА_3 , просив внесену захисником скаргу в порядку ст.206 КПК України задовольнити.

Прокурор прокуратури Харківської області ОСОБА_5 та представник Харківської установи виконання покарань №27 ОСОБА_6 під час судового засідання проти задоволення скарги заперечували, пославшись на наявність ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 31.03.2016 року, на підставі якої ув`язений ОСОБА_4 утримується під вартою на даний час.

Також представник установи попереднього ув`язнення пояснила, що у період до 31.03.2016 року ОСОБА_4 утримувався на підставі постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2011 року, якою у відношенні нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи (ч.3 ст.206 КПК України).

Судовим розглядом встановлено, що постановою слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 від 26.12.2010 року порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КПК України.

Постановою ст. слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 від 03.03.2011 року, на підставі ст.131-132 КПК України (в редакції 1960 року), притягнуто ОСОБА_4 як обвинуваченого та йому пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.4 ст.189, ч.4 ст.28 ч.3 ст.146 КК України.
Постановою ст. слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 від 05.03.2011 року досудове розслідування по кримінальній справі зупинено, обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2011 року по справі №2018/4-1586/11, яка винесена на підставі ст.ст. 148, 149, 150, 155, 165, 165-2 КПК України (в редакції 1960 року), обрано у відношенні ОСОБА_4 , який оголошувався у міжнародний розшук, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі.
Згідно протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, 20.03.2016 року ОСОБА_4 був затриманий о/у Суворовського ВП в м. Одеса ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 .
Слідчий суддя зазначає, що згідно п.9 Перехідних Положень КПК України (в редакції 2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Статтею 156 КПК України (в редакції 1960 року) передбачено, що тримання під вартою під час досудового розслідування не повинно тривати більше двох місяців.
Строк тримання під вартою обчисляються з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи у тій самій справі, а також по приєднаній до неї або виділеної з неї справи або пред`явлення нового обвинувачення строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
З матеріалів особової справи ув`язненого встановлено, що ОСОБА_4 був затриманий 20.03.2016 року та утримувався під вартою на підставі постанови Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2011 року по справі №2018/4-1586/11.
Після цього, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 31.03.2016 року, за правилами КПК України (в редакції 2012 року), до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строком дії до 16.05.2016 року, без визначення застави.
Таким чином, службовими особами Харківської установи виконання покарань №27 при розгляді цієї справи надано судові рішення, на підставі яких ув`язений ОСОБА_4 утримувався під вартою до 01.04.2016 року.
Виходячи із викладених обставин, доводи скарги захисника ОСОБА_3 щодо незаконності утримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27 ув`язненого ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження під час розгляду зазначеної скарги, у зв`язку з чим у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Вимогами ст.ст.206, 309 КПК України не передбачено порядок оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на незаконне тримання особи під вартою.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.156, 165 КПК України (в редакції 1960 року), ст.ст.206, 309, 372, п.9 Перехідних Положень КПК України (в редакції 2012 року), слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_3 (вх. №10559 від 30.03.2016 року) в інтересах ув`язненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання незаконним тримання особи під вартою та негайне звільнення особи з-під варти - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1