УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
Слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів та можливість їх вилучення, які зберігаються в AS « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ),
в с т а н о в и в :
Старший слідчий в особливо важливих справах 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000026, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.02.16, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів та можливість їх вилучення, які зберігаються в AS « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ).

Клопотання мотивоване тим, що у березні-квітні 2014 року у м. Донецьку створено стійке ієрархічне об`єднання - терористичну організацію, так звану «Донецьку народну республіку» (далі «ДНР»), учасники якої на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі. Основною метою діяльності вказаної терористичної організації є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного державного утворення «ДНР». З початку 2015 року до теперішнього часу невстановлені службові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , Вінницька обл.), діючи в організованій групі з членами терористичної організації «ДНР», з метою підриву економічної безпеки держави та його обороноздатності використовуючи виробничі потужності Дочірнього підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке діє на території міста Донецьку, та ряд підконтрольних злочинній групі офшорних компаній, рахунки яких відкриті в банківських установах Латвійської Республіки, розробили, організували та впровадили протиправну схему фінансового та матеріального забезпечення терористичної організацій «ДНР», шляхом виготовлення та реалізації на території України контрафактної тютюнової продукції, з подальшою передачею отриманих від даних протиправних дій прибутків учасникам вказаної терористичної організації.

У судовому засіданні старший слідчий в особливо важливих справах 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі та просив суд його задовольнити, оскільки, документи, які на даний час зберігаються в AS « ІНФОРМАЦІЯ_1 », мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, а також не включають документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

В свою чергу приписами ст. 4 КПК України визначено дію цього Кодексу в просторі.

Законодавцем встановлено, що кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Дана стаття закріплює загальний принцип, на основі якого діє законодавство України в просторових межах. Незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення в Україні або за її межами воно регулюється нормами чинного КПК України.

Таке правове положення ґрунтується на міжнародному принципі невтручання держав у внутрішні справи інших. Жодна держава не вправі вчиняти дії юрисдикційного характеру на території інших держав без їх згоди.

З іншого боку положеннями розділом ІХ Кримінального процесуального кодексу України врегульовано міжнародне співробітництво під час кримінального провадження та встановлено процедуру вжиття необхідних заходів з метою надання такої допомоги шляхом, зокрема, вчинення окремих процесуальних дій та передбачено порядок направлення запиту до іншої держави.

Приписами ст. 543 КПК України встановлено, що порядок направлення запиту до іншої держави визначаються цим Кодексом і чинними міжнародними договорами України.

Зокрема, відповідно до положень ст. 545 КПК України органом, який має право звертатися із запитом про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні під час досудового розслідування визначено Генеральну прокуратуру України.

У свою чергу приписами ст. 548 КПК України визначено, що запит (доручення, клопотання) про міжнародне співробітництво, який складається органом, який здійснює кримінальне провадження, або уповноважений ним орган згідно з вимогами цього Кодексу та відповідного міжнародного договору України, а за його відсутності згідно з цим Кодексом.

Главою V Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах від 20 квітня 1959 року передбачена процедура прохання про взаємну допомогу.

Пунктом 1 ст. 15 Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах від 20 квітня 1959 року зазначено, що судові доручення, передбачені у статтях 3, 4 і 5, а також прохання, передбачені в статті 11, надсилаються міністерством юстиції запитуючої Сторони міністерству юстиції запитуваної Сторони і повертаються по тих же каналах. Пунктом 2 ст. 15 зазначеної конвенції передбачено, що у термінових випадках судові доручення можуть надсилатися безпосередньо судовими органами запитуючої Сторони судовим органам запитуваної Сторони. Вони повертаються разом з відповідними документами по каналах, зазначених у пункті 1 цієї статті.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий просить надати тимчасовий доступ до речей та документів, які зберігаються в AS « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ), тобто документи, доступ до яких необхідний для проведення досудового слідства перебувають на території іншої держави.

Зважаючи на встановлені обставини, а також те, що слідчим при внесені клопотання не дотримано процедуру встановлену чинним Кримінальним процесуальним кодексом України щодо міжнародного співробітництва, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 132, 159, 163 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів та можливість їх вилучення, які зберігаються в AS « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя