03.08.2016 Справа № 760/7680/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю детектива ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в м. Києві клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів ОСОБА_3 , погоджене начальником 5-го відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України ОСОБА_4 - про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000014 від 22.12.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів

ОСОБА_3 , погоджене начальником 5-го відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України ОСОБА_4 - про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000014 від 22.12.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Детектив в поданому клопотанні просив слідчого суддю, накласти арешт на майно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок площею 114,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; нежилі приміщення загальною площею 254,80 кв.м. з № 1 по № 12 (групи приміщень № 16), з № 1 по № 10 (групи приміщень № 15) (в літ.А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ; нежилі приміщення загальною площею 205,60 кв.м. з № 1 по № 10 (групи приміщень № 27, № 28) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 шляхом позбавлення права на відчуження власником або третіми особами.

В судовому засіданні детектив клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.

Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення детектив, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею на підставі наданих детективом матеріалів встановлено, що ОСОБА_5 від імені ПАТ «ДПЗКУ» та ОСОБА_6 від імені ПАТ «Рокитнянський комбінат хлібопродуктів» 04.03.2015 року було укладено договір № 29 (далі Договір), відповідно до якого ПАТ «Рокитнянський комбінат хлібопродуктів» зобов`язувалось в строк до 30.11.2015 року поставити ПАТ «ДПЗКУ» 16 631,00 т. кукурудзи загальною вартістю 49 893 000,00 грн. При цьому, відповідно до

п. 6.2. Договору ПАТ «Рокитнянський комбінат хлібопродуктів» як Постачальник гарантує те, що Товар який реалізується за вказаним Договором належить Постачальнику на праві власності, знаходиться на складі, стосовно Товару не встановлено заборону відчуження та не накладено арешт. Водночас, ПАТ «Рокитнянський комбінат хлібопродуктів» відповідно до відомостей з Реєстру складських документів на зерно Державного підприємства «Держреєстри України» не отримувало та не було власником будь-якого складського документу як поклажодавець, а тому не володіло кукурудзою 3-го класу в кількості 16 631 метричних тон, про що ОСОБА_6 як керівник даного товариства був обізнаний. Укладання Договору від імені ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_5 здійснювалось всупереч положенню про ведення договірної роботи що затверджене наказом ПАТ «ДПЗКУ» від 28.05.2014, а саме без дотримання процедури попереднього вивчення проекту Договору уповноваженими структурними підрозділами ПАТ «ДПЗКУ» на предмет відповідності вчинюваного правочину положенням діючого законодавства та інтересам ПАТ «ДПЗКУ».

В подальшому, 10.03.2015 року ОСОБА_5 на виконання свого злочинного умислу направленого на вчинення розтрати з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , надав відповідні вказівки щодо перерахування грошових коштів в сумі 49 893 000,00 гривень через банківську установу ПАТ «Банк «Київська Русь», як передоплату на виконання умов договору № 29 від 04.03.2015, з банківського рахунку № НОМЕР_1 ПАТ «ДПЗКУ» на банківський рахунок ПАТ «Рокитнянський комбінат хлібопродуктів» № НОМЕР_2 .

ОСОБА_5 26.07.2016 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено наявність у підозрюваного ОСОБА_5 на праві власності наступного майна:

житлового будинку площею 114,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 - згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 згідно листа Київського міського бюро технічної інвентаризації № 8209 від 24.06.2016 року;

нежилих приміщень загальною площею 254,80 кв.м. з № 1 по № 12 (групи приміщень № 16), з № 1 по № 10 ( групи приміщень № 15) (в літ.А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 - згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

нежилих приміщень загальною площею 205,60 кв.м. з № 1 по № 10 (групи приміщень № 27, № 28) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 - згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказаними об`єктами нерухомості ОСОБА_5 володіє одноосібно.

Детектив зазначив, що підставою для арешту вказаного майна є достатні підстави вважати, що об`єкти нерухомості перебувають у власності підозрюваного ОСОБА_5 , що потребує їх збереження для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження, відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Незастосування на даному етапі арешту майна, буде нести ризики, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме: його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В зв`язку із зазначеним детектив просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Зважаючи на викладене вище, з ураховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності, а саме:

житловий будинок площею 114,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

нежилі приміщення загальною площею 254,80 кв.м. з № 1 по № 12 (групи приміщень № 16), з № 1 по № 10 (групи приміщень № 15) (в літ.А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ;

нежилі приміщення загальною площею 205,60 кв.м. з № 1 по № 10 (групи приміщень № 27, № 28) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_4

шляхом позбавлення права на відчуження власником або третіми особами.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1