Справа № 594/213/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

законного представника неповнолітнього

потерпілого: ОСОБА_4

представника неповнолітнього

потерпілого: ОСОБА_5

неповнолітнього потерпілого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченої : ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві кримінальну справу за обвинувальним актом матеріалів досудового розслідування, внесеного 23 жовтня 2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000439, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

с. Глибочок Борщівського району Тернопільської області, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :
22 жовтня 2015 року біля 12 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні класу Глибочецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, що в с. Глибочок Борщівського району Тернопільської області, на грунті неприязних відносин, які виникли між її малолітнім сином ОСОБА_9 , учнем 7-го класу вказаної школи та малолітнім потерпілим ОСОБА_10 , учнем 8-го класу цієї ж школи, під час суперечки з останнім, з приводу спонукання ним її сина до бійки, діючи умисно, зловила його за ліве вухо та застосовуючи фізичну силу, потягнула, чим спричинила легке тілесне ушкодження у вигляді двох саден на задній поверхні лівої вушної раковини у ділянці складки.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала та пояснила, що 22 жовтня 2015 року зранку прибула до Глибочецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, де намагалася зустрітись з директором, оскільки її син ОСОБА_11 повідомив, що протягом кількох днів потерпілий спонукає його до бійки, через що переслідує. Проте, за відсутності директора, мала розмову з завучем школи ОСОБА_12 та класним керівником сина ОСОБА_13 , які завірили її в тому, що конфлікт між дітьми, за їх втручання, вже розв`язано. Проте, висловила бажання особисто поспілкуватись з потерпілим, на що останні провели її до приміщення кабінету 8-го класу. Оскільки йшов урок, вчителі запропонували їй почекати, а самі відійшли у своїх справ. Коли продзвенів дзвінок на перерву самостійно зайшла до приміщення класу, де покликала потерпілого. Коли він підійшов до неї намагалася вияснити в нього причину того, чому він переслідує її сина та спонукає його до бійки. На той момент була схвильована та поводила себе нестримно, такий стан був викликаний тим, що син має незадовільний стан здоров`я, а тому була впевнена, що наслідки бійок у школі для нього будуть незадовільні. Потерпілий мовчав, нічого не пояснюючи, тому вхопила його за вухо та потягнула. Будь-яких інших тілесних ушкоджень йому не наносила. В скоєному розкаялася.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 22 жовтня 2015 року по закінченні третього уроку до класу, де він навчався, зайшла обвинувачена та покликала його до себе, вимагаючи пояснити чому він хотів йти битися з її сином учнем 7-го класу ОСОБА_9 . При цьому, вона кричала, виражалася нецензурною лексикою, вхопила його за вухо та потягнула, після чого вхопила за шию і так потягнула до стіни, де кілька разів вдарила головою до стіни, а потім ще нанесла кілька ударів рукою по обличчю. Коли обвинувачена припинила свої дії, залишився в класі, де продовжувалось навчання. Після цього, хоча його і оглядали вчителі, ніхто з них медичного працівника не викликав. Ввечері близько 21 год. про подію розповів своїй бабусі, так як остання помітила, що у нього незадовільний стан здоров`я. На слідуючий день разом з нею поїхав у м. Борщів в лікарню, де був оглянутий лікарем. Щодо конфлікту з сином обвинуваченої вказав, що такий чіплявся до його брата, а тому, хотів вияснити в ОСОБА_14 причину цього, таким чином заступитися за брата.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що є бабусею потерпілого, який на момент події проживав разом з нею та знаходився під її опікою. 22 жовтня 2015р. близько 21 год. помітила, що онук почувається нездоровим, на її запитання повідомив, що біля 12 год. в школі його побила обвинувачена. При огляді онука виявила що у нього підірване вухо, шия була набрякла та фіолетового кольору. Так як він скаржився на стан здоров`я на слідуючий день відвезла його на огляд до лікаря травматолога, крім того, про злочин заявила в міліцію.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що працює вчителем Глибочецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, 22 жовтня 2015р. очевидцем події не була, про спричинення тілесних ушкоджень потерпілому довідалася в учительській школи, де про це повідомила ОСОБА_17 , на що вжила заходів з тим, щоб повідомити про подію родичів потерпілого- його тітку ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що є класним керівником потерпілого, з яким напередодні події мала розмову з приводу конфлікту з ОСОБА_9 . Потерпілий запевнив, що хотів захистити брата, а тому намагався поговорити з ОСОБА_14 , на її зауваження пообіцяв, що чіпати ОСОБА_20 не буде. 22 жовтня 2015р. у школі не знаходилась, про подію її повідомили по телефону учениці 8-го класу, яким порадила все розповісти директору школи.

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що 22 жовтня 2015 року у 8 класі проводила 3-й урок після закінчення якого до класу зайшла обвинувачена, покликала до себе потерпілого та почала звинувачувати його в тому, що він спонукає її сина до бійки. Обвинувачена кричала. Під час цього, до класу заходили інші вчителі школи, а тому клас залишила. Інших дій з сторони обвинуваченої по відношенню до потерпілого не бачила.

Свідок ОСОБА_22 суду показала, що 22 жовтня 2015р. на перерві після 3-го уроку, перебуваючи в учительській Глибочецької ЗОШ від вчителя ОСОБА_17 почула про подію. Четвертий урок проводила у класі, де навчався потерпілий. Він був знервований. Від учнів дізналася про те, що відбувалось у класі на перерві.

Свідок ОСОБА_23 суду показала, що обіймає посаду директора Глибочецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, 22 жовтня 2015 р. під час четвертого уроку в учительській школи, за участю потерпілого, його тітки та обвинуваченої, довідалась про обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_24 . Показала, що для надання медичної допомоги потерпілому медпрацівники не викликались і такими він оглянутий не був.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що станом на 22 жовтня 2015 року обіймала посаду класного керівника 7-го класу Глибочецької ЗОШ, учнем якого є ОСОБА_25 . В період з 20 жовтня 2015 р. такий неодноразово повідомляв про те, що потерпілий переслідує його, змушує йти битися за те, що нібито хтось повідомив потерпілому, що ОСОБА_11 вихвалявся,, що може його побити. З цього приводу спілкувалась з класним керівником 8-го класу ОСОБА_19 . Проте, конфлікт владнати не вдалося, так як 22 жовтня зранку до неї знову підійшли учні 7-го класу та повідомили, що ОСОБА_26 разом з однокласниками знову приходив до 7-го класу, щоб змусити ОСОБА_14 йти битися. Про це почув завуч школи ОСОБА_12 , та в подальшому викликав потерпілого і інших учнів 8-го класу для проведення бесіди. Таким чином, вважала, що конфлікт між учнями усунено. В цей же день, під час третього уроку в приміщенні школи зустріла обвинувачену, яка була схвильована за сина, намагалася розібратися в конфлікті між дітьми. Під час розмови з нею до них приєднався ОСОБА_12 , отож разом запевнили, що конфлікт на даний час вичерпано. Однак, обвинувачена виявила бажання поспілкуватись з потерпілим. Тому, всі разом піднялись на другий поверх. Оскільки йшло навчання їй повідомили, що необхідно почекати. Сама ж відійшла у своїх справах. Коли на перерві зайшла в кабінет 8-го класу, обвинувачена запитувала у потерпілого чому він хотів битися з її сином, також попросила щоб підвелися ті учні, які ходили з ним у 7-й клас. Так як ніхто не піднявся, і її запитання залишились без відповіді, обвинувачена запропонувала ОСОБА_12 щоб він приніс їх пояснюючі. Після чого, побачила, як рука обвинуваченої опинилася в області вуха потерпілого. Після чого зробила зауваження обвинуваченій та вийшла з класу.

Свідок ОСОБА_27 суду показала, що є тіткою потерпілого, 22 жовтня 2016 року їй подзвонила дочка ОСОБА_28 та повідомила про подію. Приблизно в обідню пору прийшла до школи, де в учительській разом з потерпілим, який є її племінником, обвинуваченою, директором намагалися розібратися в конфлікті. Обвинувачена при цьому, заперечувала, що била ОСОБА_29 , визнавала тільки те, що його потягнула за вухо.

Свідок ОСОБА_30 суду показала, що є рідною тіткою потерпілого, 22 жовтня 2015р. про подію їй повідомила сестра ОСОБА_27 , яка сказала, що ОСОБА_29 у школі побила ОСОБА_8 . А тому, навідавшись за місцем проживання потерпілого, в той же день, близько 16 год. 30 хв. оглянула його та помітила, що у нього було підірване вухо, гематома голови, і шия так ніби була синього кольору.

Свідок ОСОБА_31 суду показав, що є батьком неповнолітнього ОСОБА_20 , учня 7-го класу Глибочецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, який 21 жовтня 2015 року повідомив, що його у школі переслідує потерпілий, змушує його йти битися. В зв`язку з чим, обвинувачена 22 жовтня 2015р. пішла до школи.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що є завучем Глибочецької ЗОШ, 22 жовтня 2015р. з метою владнання ситуації, яка виникла між потерпілим та учнем 7-го класу ОСОБА_32 , який стверджував, що ОСОБА_26 переслідує його, змушує до бійки, проводив бесіди з учнями 6,7, та 8 класів. В тому числі і з потерпілим, який визнав себе винним, пообіцяв з ОСОБА_33 не конфліктувати. В цей же день, мав зустріч з обвинуваченою, якій разом з класним керівником 7-го класу повідомили, що конфлікт між дітьми припинено. Але, вона виявила бажання поспілкуватись з потерпілим особисто. Тому, на перерві після 3-го уроку зайшла в кабінет, де навчались учні 8-го класу. На її запитання потерпілий, інші учні 8-го не відповідали, на що вона попросила принести його їх пояснюючі. Коли повернувся до класу, ОСОБА_13 повідомила, що був фізичний контакт, тому з нею запропонували обвинуваченій вийти.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що 22 жовтня 2015р. після 3-го уроку на перерві зайша у приміщення 8-класу, де давала дітям завдання на олімпіаду. На той час обвинувачена була у класі, коло неї знаходився ОСОБА_26 , до якого вона кричала. В один з моментів побачила, як обвинувачена вдарила долонею руки в ліву скроню голови потерпілого. Після чого, зібрала роботи в учнів та з класу вийшла.

Свідок ОСОБА_34 суду показав, що є учнем 8-го класу Глибочецької ЗОШ, 22 жотвня 2015 р. обвинувачена на перерві після третього уроку зайшла до класу, покликала до себе потерпілого та під час суперечки з таким, вхопила його за вухо та потягнула, після чого вдарила головою об стіну, а потім ще один раз рукою в обличчя пряжкою, яка була в неї на рукаві куртки.

Свідок ОСОБА_35 суду показав, що є учнем 8-го класу Глибочецької ЗОШ 22 жотвня 2015 р. обвинувачена на перерві після третього уроку зайшла до класу, покликала до себе потерпілого та під час суперечки з таким, схопила його за вухо, потім вдарила головою до стіни, та ще один раз в лице пряжкою, яка була в неї на рукаві.

Свідок ОСОБА_36 суду показав, що є учнем 8-го класу Глибочецької ЗОШ 22 жотвня 2015 р. обвинувачена на перерві після третього уроку зайшла до класу, покликала до себе потерпілого та під час суперечки з таким схопила його за вухо, потім за шию, вдарила голоою об стіну, та ще один рах рукою по обличчю.

Свідок ОСОБА_37 суду показав, що є учнем 8-го класу Глибочецької ЗОШ 22 жотвня 2015 р. обвинувачена на перерві після третього уроку зайшла до класу, покликала до себе потерпілого та під час суперечки з таким схопила його за шию, за вухо, намагалася вдарити головою до стіни, але ОСОБА_26 підклав руку, опирався, тому головою до стіни вона його не вдарила.

Свідок ОСОБА_38 суду показав, що є учнем 8-го класу Глибочецької ЗОШ 22 жотвня 2015 р. на перерві після третього уроку був відсутній.

Свідок ОСОБА_39 суду показала, що є ученицею 8-го класу Глибочецької ЗОШ 22 жотвня 2015 р. обвинувачена на перерві після третього уроку зайшла до класу, покликала до себе потерпілого та під час суперечки з таким схопила його за вухо, зо шию, намагалася вдарити один раз головою до стіни, але потерпілий підставив руку. Після чого разом з ОСОБА_40 з класу вийшли.

Свідок ОСОБА_40 суду показала, що є ученицею 8-го класу Глибочецької ЗОШ 22 жотвня 2015 р. обвинувачена на перерві після третього уроку зайшла до класу, покликала до себе потерпілого та під час суперечки з таким схопила його за вухо, за шию, один раз намагалася вдарити головою до стіни, але ОСОБА_26 підклав кулак. Після чого разом з ОСОБА_39 з класу вийшли.

Свідок ОСОБА_41 суду показала, що є ученицею 8-го класу Глибочецької ЗОШ 22 жотвня 2015 р. обвинувачена на перерві після третього уроку зайшла до класу, покликала до себе потерпілого та під час суперечки з таким схопила його за вухо, після чого 5 разів вдарила головою до стіни, потім била до стіни рукою, на якій був рукав куртки з пряжкою.

Свідок ОСОБА_42 суду показала, що є ученицею 8-го класу Глибочецької ЗОШ 22 жотвня 2015 р. обвинувачена на перерві після третього уроку зайшла до класу, покликала до себе потерпілого та під час суперечки з таким схопила його за вухо, потім за шию, 2 рази била головою до стіни, один раз рукою по обличчю.

Свідок ОСОБА_43 суду показала, що є ученицею 8-го класу Глибочецької ЗОШ 22 жотвня 2015 р. обвинувачена на перерві після третього уроку зайшла до класу, покликала до себе потерпілого та під час суперечки з таким схопила його за вухо і почала шарпати, тоді вхопила за шию, головою до стіни не била.

Свідок ОСОБА_44 суду показав, що є учнем 8-го класу Глибочецької ЗОШ 22 жотвня 2015 р. обвинувачена на перерві після третього уроку зайшла до класу, покликала до себе потерпілого та під час суперечки з таким 3 рази била його головою до стіни, один раз рукою, на рукаві якої була пряжка, по обличчю.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25 листопада 2015р. слідує, що потерпілий на місці розповів та показав, як обвинувачена схопила його за ліве вухо, смикала його, після чого взявши правою рукою за шию, стиснула її, потягнулп до стіни, де нанесла кілька ударів головою об стіну, на що він прикривався правою рукою. Після чого, нанесла кілька ударів рукою по обличчю.

З висновку експерта № 133 від 29 жовтня 2015р. слідує, що у потерпілого ОСОБА_6 при судово-медичній експертизі 26 жовтня 2015р. виявлені садна на лівій вушній раковині, які кваліфікуються як легкі, спричинені за декілька діб до обстеження, можливо, і 22.10.2015р. Наявність описаних лікарем-травматологом Борщівської ЦРКЛ 23.10.2015р. синців на задній поверхні шиї є сумнівною, так як при звичайному перебігу травматичного процесу, такі ушкодження розсмоктуються в термін близько 2-х тижнів.

З висновку експерта № 009 від 18 лютого 2016р. слідує, що такий винесено комісійно, за результатом вивчення медичних документів на ім`я потерпілого, слідів травматичного впливу на його голову та шию не встановлено.

Аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 умисно нанесла малолітньому потерпілому ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження, у вигляді двох саден на задній поверхні лівої вушної раковини у ділянці складки, а тому її дії підлягають кваліфікації за ст. 125 ч. 1 КК України.

При цьому, суд виходить з того, що в ході судового розгляду не було здобуто беззаперечних та об`єктивних доказів того, що обвинувачена ОСОБА_8 в час та місці, на яке вказує потерпілий, умисно схопила його за шию, била головою об стіну, спричинивши при цьому тілесні ушкодження. Такі дії обвинуваченої, за відсутності тілесних ушкоджень в області шиї та голови, не можуть бути кваліфіковані як легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, як на то вказано у пред`яленому їй органами досудового розслідування обвинуваченні.

При цьому, суд враховує покази всіх без винятку свідків, очевидців події, які є суперечливим в частині спричинення тілесних ушкоджень потерпілому в результаті нанесення ударів в область шиї, голови.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, мотиви злочину, поведінку винної та потерпілого, що передувала події, спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, наслідки вчиненого нею злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

Обставинами, які б пом`якшували покарання обвинуваченій суд визнає каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що для ОСОБА_8 слід обрати покарання у виді громадських робіт, оскільки така не працює, офіційних джерел доходу не має, та визначає такий вид покарання як достатній для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді 150 ( сто п`ятдесят ) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча: