Провадження №1-в/748/95/16
Єдиний Унікальний № 748/1103/16-к
У Х В А Л А
30 червня 2016 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області
в складі:

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , представника КВІ - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові подання Чернігівського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна Чернігівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,

В С Т А Н О В И В:
24 травня 2016 року до суду надійшло подання Чернігівського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 .

В обґрунтування подання зазначено:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із терміном випробування строком на 2 (два) роки. На підставі ст.76 КК України на нього були покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

На облік кримінально-виконавчої інспекції Чернігівського району засудженого ОСОБА_5 було поставлено 21.08.2015 року.

25.08.2015 року підобліковому ОСОБА_5 працівником Чернігівського РВ КВІ були роз`яснені його права та обов`язки, порядок і умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, наслідки невиконання обов`язків, покладених вироком суду, а також наслідки вчинення ним правопорушень.

Не зважаючи на проведену профілактичну роботу, 22.09.2015 року, 27.10.2015 року та 09.02.2016 року ОСОБА_5 не з`явився для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, за що йому були винесені застереження у вигляді письмових попереджень.

19.02.2016 року кримінально-виконавча інспекція звернулася до Чернігівського районного суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. 24.03.2016 року в задоволенні подання було відмовлено.

Відповідно до п. 5.6 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 року, відмова суду в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням не позбавляє можливості звернення до суду повторно, якщо засуджена особа знову притягувалась до адміністративної відповідальності або і далі не виконує покладені на нею судом обов`язки.

05.04.2016 року працівником інспекції, після отримання особової справи, ОСОБА_5 було викликано до КВІ на 12.04.2016 року для проведення з ним профілактичної бесіди, але засуджений за викликом не з`явився.

06.04.2016 року відносно останнього кримінально-виконавчою інспекцією було отримано копію протоколу та постанови про притягнення його 02.02.2016 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до характеристики Боромиківської сільської ради за вих. № 03-22/227 від 30.03.2016 року, гр. ОСОБА_5 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але на день видачі довідки не проживає.

11.04.2016 року від матері засудженого, ОСОБА_6 , було відібране письмове пояснення, в якому вона зазначила, що її син ОСОБА_5 на даний час мешкає в м. Києві, де саме не знає, а також, що вона його повідомила про виклик до інспекції на 12.04.2016 року.

13.04.2016 року до Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області було направлено подання про здійснення приводу засудженого на 21.04.2016 року. Згідно довідки ст. інспектора поліції ОСОБА_7 , під час виїзду за місцем проживання засудженого, двері квартири ніхто не відчинив.

25.04.2016 року Чернігівським РВ КВІ були розпочаті першочергові розшукові заходи, направлено запити до відділу адресно - довідкової роботи УДМС України в Чернігівській області, КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня», Чернігівського обласного бюро судово - медичної експертизи, Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру, Чернігівського СІЗО та Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області.

Проведеними першочерговими розшуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не виявилось можливим.

Відповідно до листка реєстрації, після рішення суду про відмову у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням та повернення особової справи до кримінально-виконавчої інспекції, ОСОБА_5 не з`явився для реєстрації до КВІ - 12.04.2016 року, 26.04.2016 року та 10.05.2016 року.

На підставі ч. 1 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, 20.05.2016 року до Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області були надіслані матеріали початкового розшуку відносно громадянина ОСОБА_5 для проведення подальших розшукових заходів.

Згідно повідомлення Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 03.06.2016 року ОСОБА_8 оголошений в розшук, про що заведено розшукову справу № 43/23/19.

В судовому засіданні представник інспекції та прокурор підтримали подання та просили суд його задовольнити.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 53/2016 рік та матеріали за поданням, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку:

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, на кримінально-виконавчу інспекцію покладено обов`язок вести облік засуджених протягом іспитового строку, організувати початковий розшук засуджених, місце знаходження яких невідоме, та надсилати матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.

Відповідно до ч.ч.2,3,5 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Згідно п. 5.3 розділу 5 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 року № 270/1560, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 року за № 16/8615 ( далі Інструкція), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Зниклим з місця проживання визнається засуджена особа, місцезнаходження якої не встановлено протягом 30 днів у результаті проведення інспекцією початкових розшукових заходів ( п. 6.6 Інструкції)

Початкові розшукові заходи проводяться протягом одного місяця з дня, коли працівнику інспекції стало відомо про залишення засудженою особою місця постійного проживання або неприбуття звільненого з місць обмеження або позбавлення волі до обраного місця проживання ( п.6.4 Інструкції).

Якщо протягом указаного терміну місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засуджених осіб. Одночасно з цим стосовно засудженої особи інспекція надсилає до суду подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням чи звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років ( п.6.5 Інструкції).

Після затримання засудженої особи (установлення місцезнаходження) працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення нею постійного місця проживання або неприбуття до обраного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання ( п.6.9 Інструкції).

У разі встановлення місцезнаходження засудженої особи, яка розшукувалась і проживає в іншому регіоні (за відсутності ухилення від відбування покарання), працівник інспекції негайно

надсилає запит про це до підрозділу інспекції за її новим місцем проживання з вимогою негайно перевірити місце проживання засудженої особи і за потреби зробити запит для направлення її особової справи (п.6.10 Інструкції).

Оскільки судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 залишив місце свого постійного проживання, розшуковими заходами встановити його місцезнаходження не виявилось можливим, що дає підстави вважати про його зникнення з постійного місця проживання з метою ухилення від контролю за його поведінкою, тому подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є обгрунтоване і підлягає задоволенню.

Питання про направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного Подільським районним судом м. Києва 10 липня 2015 року покарання, підлягає вирішенню, після затримання засудженого ОСОБА_8 (установлення місцезнаходження) та з"ясування працівником інспекції всіх обставин і причин залишення засудженим постійного місця проживання, що відповідає вимогам п.6.9 Інструкції.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст.166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Подання інспектора Чернігівського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції задовольнити.

Скасувати ОСОБА_5 за вироком Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2015 року по справі № 748/7373/15-к звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ухвала протягом 7 днів з дня її проголошення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1