У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівки Мелітопольського району Запорізької області, жителя АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК, за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

За вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 14 серпня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 407 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено на нього обов`язок, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 76 КК.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
У зв`язку з мобілізацією 28 квітня 2014 року Мелітопольсько-Веселівським ОРВК Запорізької області ОСОБА_6 було призвано на військову службу. І з цього часу він був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується поблизу АДРЕСА_1 , на посаду кулеметника.
27 вересня 2014 року ОСОБА_6 була надана відпустка з терміном прибуття до розташування військової частини до 06 жовтня 2014 року.
Під час перебування у відпустці за межами місця проходження служби, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на нез`явлення вчасно на службу. Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_6 06 жовтня 2014 року не з`явився до місця проходження служби та у період по 07 травня 2015 року, будучи придатним для проходження військової служби, знаходився за межами розташування військової частини у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 .

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду в цьому суді внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Прокурор зазначає, що судами не вмотивовано причини звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, а також не застосовано ст. 62 КК, якою передбачено покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

До початку судового розгляду на підставі ст. 432 КПК прокурор військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_7 , який подавав касаційну скаргу, надіслав до суду касаційної інстанції письмову відмову від своєї скарги від 20 липня 2016 року № 4325-вих.16.

Приймаючи до уваги відсутність інших касаційних скарг на постановлені щодо ОСОБА_6 судові рішення, колегія суддів вважає, що касаційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтями 432, 433 - 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3