печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Управління поліції в Печерському районі ГУ НП в місті Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000085 від 10.01.2013р., -

В С Т А Н О В И В :
15 березня 2016 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Управління поліції в Печерському районі ГУ НП в місті Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000085, а саме на об`єкт незавершеного будівництва (30 процентної готовності), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтяренка Петра, 22, відноситься до першої черги будівництва та має номер (згідно проектної документації) будинок №3, секція 03/с та 03/с-2, право власності на який має ПП «Будінвестмонтаж».

В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчим відділом Управління поліції в Печерському районі ГУ НП в місті Києві провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000085 від 10.01.2013р. за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 192, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 2003 року по 2009 рік посадові особи Акціонерного товариства закритого типу «ДВК», перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Суворова, 19, під виглядом виконання робіт щодо будівництва об`єкту - житлового комплексу, за адресою: м. Київ, вул. Петра Дегтяренка, 22, привласнили чуже майно, а саме грошові кошти, які були передані інвесторами для проведення будівництва житлового комплексу за вказаною адресою, відповідно до укладених інвестиційних договорів, чим нанесли останнім шкоду в особливо великих розмірах.

Посилаючись на зазначені обставини та положення ст. ст. 167-171 КПК України, слідчий просить з метою забезпечення можливої конфіскації майна або забезпечення цивільного позову та відшкодування завданих збитків накласти арешт на зазначене майно.

Крім того, в клопотанні слідчим зазначено, що підставою виникнення права власності на об`єкт незавершеного будівництва, на який в клопотання ставиться питання про накладення арешту, є дозвіл на виконання будівельних робіт; рішення Київської ради про передачу земельної ділянки, серія та номер: 1884-Об/Т, виданий 09.03.2006, видавник: Управління державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва, договір про передачу незавершеного будівництва № 15-01/09, виданий 04.09.2015р.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні з наведених в клопотанні підстав.

Враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення як він викладений у клопотанні, слідчий суддя визнав за можливе розглянути клопотання без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про його повернення прокурору для усунення недоліків відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Управління поліції в Печерському районі ГУ НП в місті Києві провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000085 від 10.01.2013р. за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 192, ч. 4 ст. 190 КК України.

Підстави та порядок накладення арешту під час кримінального провадження регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 2, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинні бути зазначені перелік і види майна, що належить арештувати, підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також додані документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 171 КПК України у клопотанні слідчим не наведено жодних фактичних підстав для накладення арешту на майно, що належить арештувати, дані про належність майна конкретній юридичній або фізичній особі, на яке слідчий просить накласти арешт.

Зокрема, слідчий в клопотанні посилається на те, що зазначений об`єкт незавершеного будівництва належить на праві власності ПП «Будінвестмонтаж», при цьому посилається на документи, які в силу своїх правових наслідків взагалі не являються документами, які можуть посвідчувати право власності на об`єкт нерухомості. Крім того, до клопотання (а.с.30) слідчим долучено довідку Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 21.12.201р., якою зазначено, що нерухоме майно по АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстровано.

Враховуючи, що Держателем Реєстру прав власності на об`єкти нерухомого майна з 01.01.2013р. є Міністерство юстиції України, даних про належність права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна з Державної реєстраційної служби України до матеріалів клопотання слідчим не долучено.

Крім того, до клопотання слідчим взагалі не долучено та за текстом клопотання не зазначено, чи повідомлялась конкретна фізична особа про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених досудовим розслідуванням обставин, або встановлена досудовим розслідуванням юридична особа, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати,.

При подання клопотання не враховані вимоги ч. 5 ст. 170 КПК країни, якими визначено, що у випадку забезпечення конфіскації майна як виду кримінального покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна,

а також ч. 6 ст.170 КПК України, якою визначено, що у випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Враховуючи той факт, що слідчий просить накласти арешт на майно без жодних правових підстав для його арешту, слідчий суддя не вбачає підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За таких обставин, клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000085 підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 26, 170-173, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого слідчого відділу Управління поліції в Печерському районі ГУ НП в місті Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000085 від 10.01.2013р., повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1