Справа №590/577/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/968/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 09 вересня 2016 року щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дружба, Ямпільського району, Сумської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого- ОСОБА_7 ,

захисника- ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , в якій ставиться питання про пом`якшення призначеного покарання.

Як встановив суд, 08 травня 2016 року близько 12 год. у ОСОБА_7 на початку 13 год. проник до квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав особисте майно ОСОБА_10 .Гна загальну суму 520, 00 грн.

Вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 09 вересня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 України та призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

В обгрунтування поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 просить призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, вважає, що призначене судом покарання за своїм розміром є несправедливим внаслідок суворості, крім того, не були належним чином з`ясовані з достатньою повнотою дані про його особу. Не враховано ступінь тяжкості вчиненого, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, крім того потерпіла вибачила його, тому суд першої інстанції мав призначити покарання ОСОБА_7 за скоєний злочин , який не передбачав би ізоляцію його від суспільства. Просить призначити ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.

Прокурор ОСОБА_11 від апеляційної скарги відмовився.

Заслухавши доповідача про суть кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які прохають пом`якшити призначене покарання, думку прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а також правильність юридичної кваліфікації в апеляційних скаргах не оспорюються.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_7 суворого покарання, то на думку колегії суддів вони є безпідставними.

Суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, в повної мірі дотримався вимог ст. 65 КК України щодо основних засад призначення покарання.

При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також і обставини, що пом`якшують покарання: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди, позитивні характеристики, знаходження на диспансерному обліку, тобто всі ці обставини, на які посилається захисник в апеляційної скарзі..

Всі ці, встановлені судом обставини, надали можливість суду застосувати при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вимоги ст. 69 КК України, призначивши йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією закону по якому він засуджений.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо допущеної судом однобічності і неповноти судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, то на думку колегії суддів вони є безпідставними та необгрунтованими.

Захисник не зазначив в апеляційній скарзі в чому саме полягає неповнота судового слідства та не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, адже він погодився на розгляд кримінального провадження на підставі ст. 349 ч. 3 КК України, ОСОБА_7 ,визнав себе повністю винним у пред`явленому обвинуваченні і вважав недоцільним досліджувати докази, оскільки він їх не оспорює, з такою позицією обвинуваченого погодився і захисник, докази в судовому засіданні взагалі не досліджувалися, крім того захисник не заявляв в суді клопотань щодо дослідження яких не будь доказів, докази щодо особи обвинуваченого судом першої інстанції були досліджені і в повної мірі враховані при призначенні покарання..

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і підстав для його зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 09 вересня 2016 року відносно ОСОБА_7 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 . без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4