пр. № 1-кп/759/838/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0009973, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, українця, громадянина України, освіта середня, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.02.2009р. Святошинським районним судом м.Києва за ч.3 ст.185; ст.70 КК України до 3-х років розбавлення волі; 16.03.2016р. Святошинським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2-х років розбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

інші учасники справи: потерпілий ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 05.10.2016 р., приблизно о 19.50год., знаходячись у приміщенні кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить приватному підприємцю ОСОБА_6 , побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Усвідомлюючи стан ОСОБА_5 , який дозволяв легко обманути останнього, ОСОБА_3 вирішив скористатися ним для скоєння крадіжки майна потерпілого, а саме мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 05.10.2016 р., приблизно о 19.55год., підійшов до ОСОБА_5 , який знаходився у приміщенні зазначеного вище кафе, та, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на скоєння крадіжки чужого майна, з метою отримання доступу до нього попросив у ОСОБА_5 дати йому мобільний телефон, повідомивши що він потрібен йому для нібито здійснення термінового дзвінка, необхідності у якому не існувало.

ОСОБА_5 , не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_3 , будучи введеним ним у оману, передав останньому в руки свій мобільний телефон «Леново А536» для здійснення дзвінка у його присутності з послідуючим поверненням мобільного телефону. ОСОБА_3 , взяв мобільний телефон «ЛеновоА536», який належить ОСОБА_5 , при цьому усвідомлюючи, що будь-яких прав на це майно ОСОБА_5 йому не передавав і при вчиненні подальших дій, спрямованих на заволодіння телефоном, він буде діяти таємно і всупереч волі потерпілого.

У цей час ОСОБА_5 , який стояв поруч, будучі у стані алкогольного сп`яніння відволікся і відвернувся від ОСОБА_3 .

Безпосередньо реалізуючи свій корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 , у той же день, приблизно о 20 годині, знаходячись у приміщенні кафе за вказаною вище адресою, діючи умисно повторно таємно, скористався тим, що ОСОБА_5 відвернувся і за його діями ніхто не спостерігає, разом з мобільним телефоном «ЛеновоА536», який належить останньому, з місця скоєння злочину втік, звернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті умисних злочинних дій, ОСОБА_3 у потерпілого ОСОБА_5 викрав майно, загальною вартістю 2002 грн., а саме: мобільний телефон «Леново А 536», вартістю 1954 гривень, який був в силіконовому чохлі, вартістю 48 гривень, в якому знаходились сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» та сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», на рахунку яких грошей не було і які матеріальної цінності для потерпілого не становлять.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. При цьому суду показав, що 05.10.2016р. він зайшов до кафе по пр.Перемоги, 142 в м.Києві, де зустрів своїх знайомих за столиком з якими сидів і потерпілий. Він попросив потерпілого зателефонувати з його мобільного телефону, на що ОСОБА_5 погодився та передав йому телефон. За його діями ніхто не спостерігав і він, взявши телефон, вийшов на вулицю, деякий час стояв біля кафе, а потім пішов додому. Перебуваючи за місцем проживання, бачив, що на даний телефон надходять дзвінки, однак не відповідав на них, а згодом дістав сім-картки. У вчиненому щиро розкаюється, вибачився перед потерпілим, протиправність своїх дій зрозумів та мав намір повернути телефон до кафе, однак вранці наступного дня був викритий працівниками поліції. Просить суворо його не карати та врахувати те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина.

Суд, розглянувши справу у межах пред`явленого обвинувачення та враховуючи показання в судовому засіданні обвинуваченого, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів.

Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.25-26);

- протоколом огляду місця подія від 06.10.2016р. відповідно до якого ОСОБА_3 за добровільною згодою видав мобільний телефон «Леново» (а.с.27-31);

- висновком спеціаліста від 21.10.2016р. згідно якого дійсна (ринкова) вартість мобільного телефону «Леново А536» в силіконовому чохлі на момент вчинення злочину, тобто 05.10.2016р. становить 2002грн. (а.с.34);

- протоколом огляду від 21.10.2016р. яким оглянуто мобільний телефон «Леново А 536» серійні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , встановлено відсутність сім карток та за наданими ОСОБА_5 документами встановлено належність даного телефону потерпілому (а.с.35-36);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.10.2016р. відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 під номером 3 ( ОСОБА_3 ) впізнав особу, яка 05.10.2016р. заволоділа його мобільним телефоном (а.с.40-44);

- протоком проведення слідчого експерименту від 26.10.2016р. згідно якого ОСОБА_3 безпосередньо вказав на кафе, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де він таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_5 (а.с.45-55).

Таким чином, оцінюючи зібрані та безпосередньо дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 КК України вірна, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії середньої тяжкості, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів і даний злочин вчинив в період іспитового строку, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, слідчим характеризується позитивно, офіційно не працює, розлучений, має малолітнього сина 2012р.н., думку потерпілого з приводу призначення покарання та відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також суд приходить до висновку про необхідність, відповідно до вимог ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту ОСОБА_3 частину покарання за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 16.03.2016р.

Питання речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання по даному вироку частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 16.03.2016р. та остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 призначити у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 залишити попередній домашній арешт.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Леново А536» в силіконовому чохлі залишити за належністю ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: