ун. № 759/4119/16-к
пр. № 1-кп/759/350/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000914 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ярково Новосибірського району Новосибірської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого фізичною особою-підприємцем, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисник: ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 ,інші учасники потерпілий: ОСОБА_9 , представник потерпілого: ОСОБА_10 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 26.10.2015 приблизно об 11 год. 05 хв., керуючи технічно справним автомобілем «IVECO», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині Брест-Литовського шосе м. Києва зі сторони вулиці Чорнобильської в напрямку села Стоянка в правій смузі руху. В цей час на правому узбіччі, виділеному суцільною лінією дорожньої розмітки, напроти електроопори, розташованої сьомою від повороту на житловий масив Чайки, стояв автомобіль «FIAT». Біля вказаного автомобіля на цьому ж правому узбіччі перебував пішохід ОСОБА_11 , який є власником останнього автомобіля.

Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 1.10, 2.3 підпункт «б», 10.1 Правил дорожнього руху. Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_3 виявились в тім, що він, керуючи технічно справним автомобілем «IVECO», д.н.з. НОМЕР_1 проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, рухаючись по проїжджій частині, яка має дві смуги для руху його напрямку, до якої прилягає узбіччя, виділене суцільною лінією дорожньої розмітки, не призначене для руху транспортних засобів, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перестроївся вправо, виїхавши на узбіччя, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 та його автомобіль «FIAT».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Згідно судово-медичного дослідження, смерть ОСОБА_11 настала від множинних переломів кісток скелета з ушкодженнями внутрішніх органів, крововтратою та шоком. Порушення вимог п.п. 1.5, 1.10, 2.3 підпункт «б», 10.1 Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, а саме: 26.10.2015 приблизно об 11 год. 00 хв. він керував технічно справним автомобілем «IVECO» та рухався по проїзній частині Брест-Литовського шосе м. Києва зі сторони вулиці Чорнобильської в напрямку м. Житомира в правій смузі руху приблизно з швидкістю 80-85 км/год., при дозволеній швидкості руху на даній ділянці дороги 110 км/год. В цей час по правому узбіччю, виділеному суцільною лінією дорожньої розмітки, стояв автомобіль «FIAT». Приблизно за 25-30 метрів до нього він побачив чоловіка, який дуже швидко пересувався в сторону його смуги. Обвинувачений натиснув на гальма свого автомобіля, автомобіль різко понесло і миттєво відбувся удар в припаркований автомобіль та в чоловіка, який перебував біля нього. На місці ДТП він зупинився, викликав швидку медичну допомогу. На місце ДТП підійшов ще один чоловік, який викликав працівників міліції.

У судовому засіданні обвинувачений стверджував, що добровільно частково у сумі 30 000 гривень відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, а також підтвердив готовність до відшкодування потерпілому ще 120 000 гривень, однак останній уникає з ним зустрічей. У скоєному щиро кається. Просить вибачення у потерпілого. При цьому будь-яких документів, які б підтверджували даний факт, стороною захисту до суду не надано.

Представник потерпілого та потерпілий у судовому засіданні як не підтвердили, так і не заперечили (не спростували) факту добровільного часткового відшкодування заподіяної обвинуваченим шкоди в розмірі 30 000 гривень.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смертьпотерпілого, а тому ці його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України вірно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, виходячи із принципу індивідуалізації покарання,враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини його вчинення, наслідки, які настали у виді смерті ОСОБА_11 , дані про особу винного до кримінальної відповідальності притягується вперше, з вищою освітою, працює фізичною особою-підприємцем, має позитивні характеристики як з місця проживання, так і з місця роботи, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради від 30.10.2015 № 55/23 призначений помічником дієздатного брата ОСОБА_12 , 1986 року народження, інваліда 1 групи з дитинства, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на досудовому розслідування і в суді обвинувачений ОСОБА_3 сприяв органам слідства і суду в установленні істини у кримінальному провадженні.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначених обставин в сукупності, думки потерпілого та його представника, які просили призначити обвинуваченому основне покарання у вигляді позбавлення волі строком більше п`яти років, дій обвинуваченого з часткового добровільного відшкодування завданої шкоди, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного, суд вважає, що є всі підстави для призначення обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 до призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі ст. ст. 69 та 75 КК України.

Також суд застосовує до обвинуваченого ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з грубим порушенням безпеки руху на транспорті, що спричинило смерть потерпілого.
Цивільний позов за даним кримінальним провадженням не заявлявся.

Долю процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання в порядку виконання вироку.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1384 (одну тисячу триста вісімдесят чотири) гривень 95 коп. витрат «за проведення автотехнічної експертизи» від 29.01.2016 № 68; 921 (дев`ятсот двадцять одну) гривню 60 коп. витрат «за проведення автотехнічної експертизи» від 15.12.2015 № 599.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_13