Справа № 306/353/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження №11-сс/777/75/16 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_6 від 26 лютого 2016 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Березники Свалявського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000145 від 24.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
В апеляційній скарзі захисник, посилаючись істотне порушення вимог кримінального процесуального закону просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Після доповіді суддею-доповідачем змісту оскаржуваної ухвали, доводів, викладених в апеляційній скарзі, був заслуханий прокурор ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

15 вересня 2016 року апеляційному суду надійшов лист від Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, на якому міститься розписка підозрюваного ОСОБА_7 про те, що він 15.03.2015 року ознайомлений із датою розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 та відмовляється від цієї апеляційної скарги.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_5 пояснив апеляційному суду, що на цей час із ним не укладено угоду, а тому він не має повноважень на участь в апеляційному розгляді своєї апеляційної скарги, від якої не відмовляється.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, вивчивши матеріали провадження №11-сс/777/75/16 (справа №306/353/16-к) і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Свалявського відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 24.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

25.02.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками: носіння вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу.

26.02.2016 року слідчий слідчого відділення Свалявського відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, який може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; впливати на свідків, враховуючи, що ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, а тому інші менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 26 лютого 2016 року обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 березня 2016 року 17 години включно, із визначенням застави в розмірі 41340 (сорок одна тисяча триста сорок) гривень 00 копійок (30 мінімальних заробітних плат), у разі внесення якої на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1. прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 3. утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

В даній ухвалі слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Також слідчий суддя в своїй ухвалі, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 та докази і обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, встановив, що є всі підстави вважати, що ризики вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від слідства та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, незаконного впливу на свідків, продовження злочинної діяльності, пов`язаної із вчиненням аналогічних кримінальних правопорушень є доведеними і для їх запобігання буде недостатнім застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Ці ризики встановлені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Встановлення та врахування слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою такої обставини, як тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_7 , за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, є правильним та відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, якою визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також із висновком про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Такі висновки підтверджуються фактичними даними, які містяться в матеріалах, наданих слідчому судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється, обвинувачується (п. 2).

Слідчим суддею дані обставини враховані, зокрема те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Також слідчий суддя прийшов до правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави, з встановленням обов`язків, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави. Обраний розмір застави відповідає вимогам ч. 3 ст. 183 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, у зв`язку із чим, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_6 від 26 лютого 2016 року, якою обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 березня 2016 року 17 години включно, із визначенням застави в розмірі 41340 (сорок одна тисяча триста сорок) гривень 00 копійок (30 мінімальних заробітних плат), залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3