Апеляційний суд міста Києва
Справа № 11-кп/796/1680/15 Головуючий в суді І-ої інстанції: ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 185 КК Доповідач: ОСОБА_2
ухвала
Іменем України

09 02 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0003843 за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_10 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 16.07.2015 року

встановила:
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Новоекономічне Красноармійського району Донецької області, українки, заміжня, яка має на утриманні 2 малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

- 14.04.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік;

- 17.06.2015 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

- визнано винуватою в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком, з покаранням, призначеним вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту, з обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України, - до набрання вироком чинності - залишений без змін.

За цим вироком ОСОБА_9 визнана винною в тому, що будучи раніше повідомленою про підозру, а саме 18.03.2015 року Солом`янським РУ ГУ МВС України в м. Києві у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та 30.03.2015 року повідомленою про підозру Києво-Святошинським РВ ГУМВС України в Київській області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила умисний корисливий злочин при таких обставинах. Так, ОСОБА_9 , 16.04.2015 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , яку орендувала на добу, та помітивши в одній із кімнат гроші в сумі 200 доларів США, які раніше незнайомий їй гр. ОСОБА_11 залишив на комоді, вирішила повторно таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою наживи та особистого матеріального збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_9 , 16.04.2015 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , впевнившись, що за її злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, повторно таємно викрала чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме гроші в сумі 200 доларів США, які згідно курсу НБ України станом на 16.04.2015 року становлять 4356,60 гривень. Після цього, ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 4356,60 гривень

Не погоджуючись з вироком суду прокурор просить вирок суду щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України вироки Солом`янського районного суду м. Києва від 17.06.2015 та Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2015 виконувати самостійно.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор вказує, що призначаючи вид і розмір покарання та вирішуючи питання про можливість застосування до ОСОБА_9 положень ст. 75 КК України, суд першої інстанції фактично проігнорував наявні серед матеріалів кримінального провадження дані, що вказують на підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченої та вчиненого нею кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_9 двічі засуджена 14.04.2015 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та 17.06.2015 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі також із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

При цьому апелянт вказує, що у визначеному кримінальним процесуальним законодавством України порядку, відповідними судами беззаперечно встановлено, що протягом нетривалого часу обвинувачена вчинила ряд умисних корисливих злочинів проти власності. При цьому, неправомірні дії обвинуваченої вже були предметом досудового розслідування правоохоронних органів, коли ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, за яке її засуджено вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16.07.2015. Таким чином, зухвало ігноруючи можливість отримати суворе покарання за вчинення попередніх правопорушень, ОСОБА_9 наполегливо продовжила свою злочинну діяльність, що на думку прокурора переконливо свідчить про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства неможливе.

Серед іншого апелянт вказує, що Солом`янський районний суд м. Києва вироком від 16.07.2015 призначив ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України реальне покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. В подальшому, ігноруючи приписи ст.ст. 70, 72 КК України, обов`язкові рекомендації п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", остаточне покарання за сукупністю злочинів незаконно визначив шляхом часткового складання такого покарання з покаранням, яке із застосуванням ст. 75 КК України призначено вироком від 17.06.2015.

Крім цього, Солом`янський районний суд м. Києва ухвалюючи вирок від 16.07.2015 р. неправомірно перебрав на себе повноваження апеляційного суду, надавши негативну оцінку формі та змісту вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2015р.. Не маючи на те відповідних повноважень, суд першої інстанції незаконно надав оцінку рівнозначному вироку іншого місцевого суду, ухваливши рішення про те, що не буде приймати до уваги вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2015.

Внаслідок помилкового незастосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність (ст.ст. 70, 72 КК України), який підлягав обов`язковому застосуванню та незаконного перебрання на себе функцій апеляційного суду, обвинуваченій призначено невиправдано м`яке явно несправедливе остаточне покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Відповідно до вимог чинного закону України про кримінальну відповідальність, покарання, призначене вироком від 16.07.2015 та два попередні вироки повинні виконуватися самостійно.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив вирок суду скасувати та призначити новий вирок, обвинувачену, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченій останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченою не оспорювалися.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим.

Відповідно до ст. 412 п. 7 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме у матеріалах кримінального провадження відсутній журнал судового засідання, або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Як було встановлено в ході апеляційного розгляду справи, в матеріалах кримінального провадження знаходиться диск з фіксацією судового засідання, однак на даному технічному носії відсутній запис оголошення вироку суду, на що також звернув увагу в судовому засіданні прокурор, що приймав участь в розгляді справи.

Апеляційним судом було витребувано із Солом`янського районного суду м. Києва архівну копію диску технічної фіксації даного судового процесу.

Даний диск було прослухано в судовому засіданні за участю всіх учасників та встановлено, що на ньому також відсутній технічний запис оголошення вироку по справі.

Даний факт є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та є підставою для скасування вироку суду.

Крім того, при повторному розгляді справи в суді першої інстанції підлягають перевірці доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора.

На підставі викладеного, колегія судів вважає за необхідне скасувати вирок суду, а матеріали кримінального провадження повернути до районного суду на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412 п.7, КПК України, суд апеляційної інстанції

Ухвалив:

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 16.07.2015 року щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до Солом`янського районного суду на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

_________________ ________________ _________________