Ладижинський міський суд Вінницької області
1/211/136/12 Справа № 211/1582/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2012

Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Патраманського І.О.,

при секретарі: - ОСОБА_1,

за участю:

прокурора: - ОСОБА_2,

адвоката: - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, українки, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої:

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки та жительки м. Ладижин Вінницької області, вул. Сонячна, буд.5, українки, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, не працюючої, раніше не судимої:

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Досудовим слідством ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у тому, що 13.09.2002 року, близько 18.00 години, в м.Ладижин Вінницької області, по вул.Ентузіастів, на сходинковій площадці, яка розміщена на пятому поверсі другого підїзду жилого будинку №40, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5, на ґрунті особистих неприязних стосунків з потерпілою ОСОБА_6, умисно, вчинили конфлікт під час якого остання отримала тимчасовий хворобливий психічний розлад. Згідно комісійної судово-медичної експертизи №352/07 від 23.06.2010 року, при проведенні громадянці ОСОБА_6 в межах комісійної судово-медичної експертизи, амбулаторної судово-психіатричної експертизи, дають підстави комісії експертів вважать, що у постраждалої дійсно мав місце вказаний тимчасовий хворобливий психічний розлад, та між його виникненням і психотравмуючою ситуацією від 13.09.2002 року вбачається прямий причинно-наслідковий зв'язок. У звязку з зазначеним тимчасовий хворобливий психічний розлад у вигляді „змішаного тривожного-депресивного розладу, що мав місце у громадянки ОСОБА_6, слід розцінювати як спричинення їй тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоровя, відповідно до п.2.1.5 „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 від 17.01.1995 року МОЗ України „Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України.

Сьогодні, у судовому засіданні адвокат ОСОБА_3, яка представляє інтереси потерпілої, заявила клопотання про направлення цієї справи на додаткове досудове розслідування, посилаючись на те, що тілесні ушкодження потерпілій спричинили не лише підсудні, а й свідок ОСОБА_7 та на те, що слідство проведено однобічно.

Заслухавши думку прокурора та інших учасників процесу, суд вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 281 КПК України 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановленно, що на досудовому слідстві була допущена неповнота і неправильність досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Так, в обвинувальному висновку зазначено , що ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5, на ґрунті особистих неприязних стосунків з потерпілою ОСОБА_6, умисно вчинили конфлікт під час якого остання отримала тимчасовий хворобливий психічний розлад у вигляді „змішаного тривожного-депресивного розладу.

Дане обвинувачення є абстрактним і не конкретизованим. Слідчі органи не розмежували дій кожної із підсудних; не зазначили які дії вчиняла кожна із підсудних під час конфлікту; не зясовано дії кого із підсудних перебувають у причинному звязку з тілесними ушкодженнями, виявленими у потерпілої.

Крім того, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 13.09.2002 року, близько 18 години, разом з ОСОБА_5 Л О і ОСОБА_5 їй наніс удар кулаком по голові і ОСОБА_7.

Факт нанесення удару ОСОБА_7 кулаком по голові ОСОБА_6 підтверджується і даними, які утримуються в протоколі допиту свідка ОСОБА_8.

З матеріалів справи видно, що слідчий не дав юридичної оцінки діям, які вчиняв ОСОБА_7 і на які акцентувала увагу потерпіла.

Відповідно до ст. 278 КПК України 1960 року суд, встановивши під час судового слідства, що злочин вчинила будь-яка з осіб, не притягнутих до кримінальної відповідальності, за клопотанням потерпілого або його представника виносить мотивовану ухвалу, а суддя постанову, якими про вчинення цього злочину повідомляє прокурора або направляє все провадження в справі для проведення досудового слідства чи дізнання.

Зважаючи на те, що ці факти тісно повязанні між собою і окремий розгляд справи щодо зазначених осіб не можливий, суд вважає за необхідне повернути цю справу для проведення додаткового розслідування, в процесі якого необхідно дати юридичну оцінку діям громадянина ОСОБА_7 і прийняти відносно нього постанову, в порядку ст. 97 КПК України; розмежувати дії кожної із підсудних; зазначити які дії вчиняла кожна із підсудних під час конфлікту; зясовати дії кого із підсудних перебувають у причинному звязку з тілесними ушкодженнями, виявленими у потерпілої.

Керуючись ст.ст. 278, 281 КПК України 1960 року, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, повернути прокурору міста Ладижин Вінницької області для організації проведення додаткового досудового розслідування.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду у Вінницькій області.

Суддя ОСОБА_9