печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, що звернулась зі скаргою ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_5 від 30.03.2016 про закриття кримінального провадження №0000049 від 30.01.2013, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді звернулась адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_5 від 30.03.2016 про закриття кримінального провадження №0000049 від 30.01.2013.

Не оскаржуючи суть прийнятого рішення, що стосується закриття кримінального провадження, особа, яка подала скаргу, вважає оскаржувану постанову незаконною в частині рішення, що стосується речових доказів, питання яких вирішено оскаржуваною постановою.

Так, в обґрунтування доводів скарги особа, яка її подала, посилається на те, що оскаржуваною постановою в порушення положень ст. 100 КПК України належні ОСОБА_4 грошові кошти без будь яких до того визначених законом підстав вирішено звернути в дохід держави.

При цьому ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, яке закрито оскаржуваною постановою, не мав статусу підозрюваної чи обвинуваченої особи, не набув означене майно безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості, означені грошові кошти не були предметом вчинення кримінального правопорушення та їх власник був встановлений в ході досудового розслідування.

Таким чином, вважаючи неправильним рішення прокурора про визначення питання грошових коштів шляхом звернення їх в дохід держави, просить оскаржувану постанову скасувати в частині пунктів, яким визначається наведене питання.

Також, за результатами розгляду скарги просить заборонити Управлінню планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку, звітності, внутрішнього контролю та аудиту Генеральної прокуратури України вчиняти будь які дії та заходи на виконання п.п. 2, 3 оскаржуваної постанови та просить зобов`язати Управління планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку, звітності, внутрішнього контролю та аудиту Генеральної прокуратури України повернути грошові кошти в сумі 838700, 00 доларів США ОСОБА_4 в готівковій формі, а слідче управління прокуратури Київської області та прокуратуру Одеської області посприяти в поверненні грошових коштів в сумі 838700,00 доларів США ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала доводи та вимоги скарги, посилаючись на викладене в ній, просила задовольнити.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, в судове засідання з розгляду скарги не з`явився. Про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся у спосіб, визначений ст. 135 КПК України.

Слідчим суддею, з урахуванням думки особи, яка подала скаргу, положень ст. ст. 22, 306 КПК України, визнано можливим розглянути скаргу у відсутність слідчого, яким винесено оскаржувану постанову.

Слідчий суддя, заслухавши доводи особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, матеріали закритого кримінального провадження, надходить до наступних висновків.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_5 від 30.03.2016 закрито кримінальне провадження №0000049 від 30.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях працівників правоохоронних органів або інших осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Разом з цим, виходячи з положень ст. 64-2 КПК України та принципу доступу до правосуддя, закріпленого в ст. 22 КПК України, слідчий суддя вважає, що дану скаргу поданою належною особою та у визначений ст. 304 КПК України строк.

Не вдаючись до оцінки підстав закриття кримінального провадження, виходячи зі змісту скарги та доводів учасників кримінального провадження, оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову, враховуючи неможливість в інший спосіб поновити право ОСОБА_4 , яке заявник вважає порушеним, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ст. 100 КПК України визначений порядок вирішення питання речових доказів в кримінальному провадженні.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчим з посиланням на п. 5 ч.9 ст. 100 КПК України вирішено грошові кошти в сумі 838 700 доларів США передати у власність держави.

Між тим, слідчий не звернув увагу, що відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, на яку він посилається як на правову підставу передачі грошових коштів в дохід держави, визначено, що вказана норма застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, тоді як в даному випадку кримінальне провадження закрито слідчим закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях працівників правоохоронних органів або інших осіб складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а в мотивувальній частині в постанови слідчий зазначає, що під час досудового розслідування відомостей, які б вказували на наявність в діях осіб ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, не виявлено.

З огляду на викладене та підстави закриття кримінального провадження, слідчим не проаналізовано та не зазначено в оскаржуваній постанові, предметом якого кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння були спірні грошові кошти.

Крім того, слідчим не надано оцінку висновкам, викладеним в ухвалі слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2014 про приналежність спірних грошових коштів ОСОБА_4 , та не зазначено, чому вказана ухвала не приймається слідчим до уваги при прийнятті процесуального рішення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про невмотивованість висновків слідчого в оскаржуваній постанові в частині визначення долі речових доказів, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. ст. 2, 100, 110 КПК України, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а скарга в цій частині задоволенню.

Стосовно інших вимог особи, яка подала скаргу, суд приходить до висновку, що з огляду на повноваження слідчого судді при розгляді скарг на постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а також форми закінчення такого розгляду, означені вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 22, 26, 64-2, 100, 303, 305, 306, 307,309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_5 від 30.03.2016 про закриття кримінального провадження №0000049 від 30.01.2013 задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_5 від 30.03.2016 про закриття кримінального провадження №0000049 від 30.01.2013 скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури Київської області для продовження проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 30.01.2013.

В іншій частині вимоги скарги залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1