н/п 1-кп/640/134/16

13.05.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -
19 червня 2015 року приблизно о 17-30 год. ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », на якому рухався по вул. Дарвіна в м. Харкові, в напрямку вул. Пушкінської, зі швидкістю близько 30 км/годину.
Проїжджаючи будинок №10 по вулиці Дарвіна в м. Харкові, ОСОБА_7 , своєчасно не зреагував на небезпеку у виді перетинаючого проїжджу частину з права на ліво по ходу руху автомобіля, пішохода, не застосував аварійне гальмування та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , чим відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи №8286 від 21.08.2015 року, порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, згідно якого:
п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №3190-ая/15 від 19.08.2015 року, спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, які спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді закритого перелому наружного мищелка правої великогомілкової кістки зі зміщенням.
Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 , відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи №3190-ая/15 від 19.08.2015 року, перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро кається, цивільний позов визнав в частині матеріальних збитків, в частині моральної шкоди- не визнав та пояснив, що дійсно 19 червня 2015 р. приблизно о 17 год. рухаючись на своєму автомобілі по вул.. Дарвіна у м. Харкові зі швидкістю 30 км/ год., здійснив наїзд на пішохода - ОСОБА_5 , яка перебігала дорогу не по пішохідному переходу, вистрибнувши з-за припаркованого автомобіля, тому він не мав змоги загальмувати. Після ДТП він викликав медичну допомогу та намагався допомогти самостійно, жінка була безтями. Цивільний позов в частині моральної шкоди вважає безпідставним, оскільки після ДТП приходив до потерпілої в лікарню та намагався надати матеріальну допомогу, від якої чоловік потерпілої відмовився.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю та підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що 19.06.2015 р. приблизно о 17-00 год. дійсно переходила дорогу напроти Студентської поліклініки, не бігла, обвинувачений їхав по зустрічній смузі та збив її, коли вона вже перейшла половину дорогу. Обвинувачений ніякої допомоги після ДТП їй не надавав, свідомість після ДТП вона втрачала на деякий час, дійсно на наступний день ОСОБА_7 приїжджав до лікарні та розмовляв з її чоловіком та просив вибачення, пропонував гроші, однак вони відмовились. На теперішній час їй відшкодовано 1000 грн., які вона просить врахувати при розгляді питання про відшкодування моральної шкоди, в іншій частині як матеріальні, так і моральні претензії до обвинуваченого підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у цивільному позові.
- показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що 19.06.2015 р. рухався позаду автомобіля ОСОБА_7 по вул.. Дарвіна зі швидкістю 30-35 км/год., була сильна злива, напроти Студентської поліклініки бачив, як на проїжджу частину з-за припаркованого автомобіля вибігла жінка, що прикривалась парасолькою, на дорогу не дивилась, через що ОСОБА_7 викрутив кермо вліво та загальмував. Після ДТП свідок зупинився, викликав швидку допомогу, приймав участь у оформленні схеми ДТП, бачив, як ОСОБА_7 давав потерпілій воду, умивав їй обличчя.
- показаннями свідка ОСОБА_9 - сина потерпілої, який в судовому засіданні пояснив, що 19.06.2015 р. приблизно о 17-00 год. бачив, як його мати - ОСОБА_5 переходила дорогу по вул.. Дарвіна, подивившись направо та наліво, однак вискочив автомобіль Мітсубісі та збив її, вона відлетіла, та тільки після цього він загальмував, вийшов, однак допомоги не надавав.
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що 19.06.2015 р. був дощ, приблизно о 17-00 год. він повертався по вул.. Дарвіна до свого припар кованого автомобіля та побачив, як жінка під парасолькою вискочила на дорогу, в іншій руці тримаючи телефон, перебігала дорогу, почув, як автомобіль гальмує, намагаючись недопустити наїзд, однак сталося ДТП. Після цього викликали швидку, хтось давав їй воду, таблетки.
-даними слідчого експерименту, проведеного за участю ОСОБА_5 від 13.08.2015 р. / а.с. 37-39/
- висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_5 щодо наявних у неї ушкоджень, отриманих внаслідок даного ДТП/ а.с. 77-78/
-висновком судової авто-технічної експерти № 8286 / а.с. 81-85/
Оцінюючи у сукупності всі зібрані та досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає встановленим, що своїми діями, як виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч.1 КК України, за що він повинен нести покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, розлучений, має неповнолітнього сина 2004 р. народження, не працює, за місцем проживання характеризується формально позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує всі обставини, встановлені судом, в тому числі, характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 , слід призначити покарання у вигляді обмеження волі без позбавлення права керувати транспортним засобом, однак, враховуючи обставини справи, відомості про особу обвинуваченого, зазначені вище, суд відповідно до вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі визначеного судом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. / з урахуванням відшкодування 1000 грн./ підлягає задоволенню частково, в сумі 10 000 грн. з наступних підстав.
Суд враховує, що незаконними діями обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілій були спричинені фізичні, душевні та психічні страждання, при цьому розмір відшкодування визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнала потерпіла, характеру немайнових втрат та з урахуванням погіршення стану її здоров`я, тимчасової зміни укладу її життя, що призвело до необхідності прикладання додаткових зусиль та часу для його відновлення, проходження лікування, перенесення нервового стресу, необхідність витрачання особистого часу для явок до органів досудового слідства та суду.
Суд стягує з ОСОБА_7 на користь КЗ ОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф.. О.І. Мещанінова» витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 в розмірі 465, 62 грн.
Відповідно до ст. 124 КК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені судові витрати на залучення експертів в сумі 1353 грн.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 /двох/ років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі 2/двох/ років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, зобов`язавши його у відповідності до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_5 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 1353 грн.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь КЗ ОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф.. О.І. Мещанінова» витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 в розмірі 465, 62 грн.
Речові докази - автомобіль «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер « НОМЕР_1 »,переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - залишити в його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1