Справа № 536/1176/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2016 року м. Кременчук
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілих - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0001674, які надійшли з прокуратури Кременчуцького району Полтавської області з обвинувальним актом за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Крива Руда, Семенівського району Полтавської області, громадянином України, українцем, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, з 3-ою групою інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
31.12.2013 року приблизно o 16 годині 20 хвилин, в темний час доби, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем Nissan Sunny, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Хорол - Семенівка - Кременчук у напрямку від м. Кременчука до м. Глобине Полтавської області по вул. Петровського с. Гориславці Кременчуцького району. На 75 км + 500 м вказаної автодороги, напроти 6.127 по вул. Петровського с. Гориславці Кременчуцького району, водій ОСОБА_8 , перед зміною напрямку руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, яка розділяє зустрічні потоки транспорту, та допустив виїзд автомобіля на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення передньою правою частиною автомобіля Nissan Sunny, д.н.з. НОМЕР_1 , з передньою правою частиною автомобіля ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по своїй смузі руху в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_6 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи праворуч зі зміщенням уламків, перелому тіла грудини на ? товщини кістки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 367 від 12.05.2014 року, утворились від дії тупих предметів, можливо, в результаті ударів об виступаючі частини салону автомобіля при ДТП, у вказаний період часу, про що свідчить їх характер, локалізація і дані медичної документації, за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 417/418 від 12.05.2015 року, місце зіткнення знаходилося в межах осипу осколків скла та переднього бампера на проїзній частині, тобто на смузі руху автомобіля ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

В даній дорожній обстановці технічна можливість з боку водія автомобіля Nissan Sunny, д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_8 запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_5 , полягала у виконанні ним вимог п.п.10.1 та 34.1.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Nissan Sunny, д.н.з. НОМЕР_6 , ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.п.10.1 та 34.1.1 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди:

п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.34.1.1. Горизонтальна розмітка: (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах, позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено, позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралі; і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав, та суду пояснив, що він не погоджується повністю з обвинуваченням, він не перетинав суцільну лінію дорожньої розмітки, зіткнення автомобілів відбулось на його смузі руху.

Не дивлячись на невизнання вини ОСОБА_8 , його вина об`єктивно підтверджується належними і допустимими доказами, а саме:

Показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що він їхав з Глобинського району, близько 17 години зі включеними габаритами, в тверезому стані.. В той вечір на вулиці була мрячка. Видимість була близько 500 метрів, він рухався зі швидкістю 80 км/г. На зустрічній смузі руху, рухалася фура, автодорога має суцільну лінію, після її проїзду, відбулося зіткнення, у зв`язку з тим, що автомобіль під керуванням ОСОБА_8 виїхав на його смугу руху.

Протоколом огляду місця ДТП та схемою до протоколу огляду місця ДТП від 31.12.2013 року;

Протоколами огляду транспортних засобів - автомобілів Nissan Sunny, д.н.з. НОМЕР_4 та ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_5 , згідно яких автомобілі отримали механічні пошкодження.

Висновком судової автотехнічної експертизи від 09.01.2015 року за № 1106, згідно якої встановлено наступне:

- в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «ВАЗ 2110» д.н.з. НОМЕР_7 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2., 12.3., 12.4. та 12.9 (б) «Правил дорожнього руху України».
- в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Nissan Sunny» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1. та 34.1.1 «Правил дорожнього руху України».
- В даній дорожній обстановці, технічна можливість запобігти зіткненню з боку водія автомобіля «ВАЗ 2110» ОСОБА_6 з автомобілем «Nissan Sunny» не визначалася його ( ОСОБА_6 ) односторонніми діями.
- В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «ВАЗ 2110» ОСОБА_6 відсутні будь-які невідповідності вимогам «Правил дорожнього руху України», які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
- В даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Nissan Sunny» ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «ВАЗ 2110».
- В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Nissan Sunny» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.п. 10.1. та 34.1.1. «Правил дорожнього руху України» і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
Висновком комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 12.05.2015 року за № 417/418, згідно якої встановлено наступне:

- покази водія ОСОБА_8 в частині розташування місця зіткнення на проїзній частині є технічно неспроможні. Покази ж водія ОСОБА_8 в тій частині, що перед зіткненням автомобіль «Nissan Sunny» маневрував, не позбавлені технічної спроможності.
- В даній дорожній обстановці, технічна можливість з боку водія автомобіля «Nissan Sunny» ОСОБА_8 запобігти зіткненню з автомобілем «ВАЗ-2110» полягала у виконанні ним ( ОСОБА_8 ) вимог п.п. 10.1. та 34.1.1. «Правил дорожнього руху України», для чого в нього не було перешкод технічного характеру.
В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Nissan Sunny» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.п. 10.1. та 34.1.1. «Правил дорожнього руху України» і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
Технічна можливість запобігти зіткненню з боку водія автомобіля «ВАЗ 2110» ОСОБА_6 з автомобілем «Nissan Sunny» не визначалася його ( ОСОБА_6 ) односторонніми діями.
В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «ВАЗ 2110» ОСОБА_6 відсутні будь-які невідповідності вимогам «Правил дорожнього руху України», які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
Висновком судово-медичної експертизи № 367 від 12.05.2014 року, згідно якої у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи праворуч зі зміщенням уламків, перелому тіла грудини на ? товщини кістки, які утворились від дії тупих предметів, можливо, в результаті ударів об виступаючі частини салону автомобіля при ДТП, у вказаний період часу, про що свідчить їх характер, локалізація і дані медичної документації, за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

З позицією захисту, що надані стороною обвинувачення докази не є належними, допустимими та в своєї сукупності не доводять перед судом винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у висунутому обвинуваченні суд погодитись не може.
Так, схема до протоколу огляду місця ДТП від 31.12.2013 p., складена слідчим ОСОБА_9 була складена з залученням двох понятих - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомили суду, що дійсно брали участь у вищезгаданій слідчий дії, разом з тим, при наданні для огляду схеми до протоколу огляду ДТП, наголосили на тому, що підписи під цією схемою вони не ставили.
До показань свідка ОСОБА_10 про те, що підпис в схемі до протоколу огляду місця ДТП від 31.12.2013 року йому не належить суд відноситься критично, оскільки це спростовується висновком судово-почеркознавчої експертизи від 17.12.2015 року. Крім того, зауважень до протоколу огляду місця ДТП та схеми до протоколу огляду місця ДТП від 31.12.2013 року від нього не надходило, не зважаючи що останній колишній працівник ДАІ.

Щодо складання протоколу огляду транспортного засобу автомобіля NISSAN Sunny, д.н.з. НОМЕР_1 від 31.12.2013 р. з фото таблицею, та протоколу огляду транспортного засобу автомобіля «ВАЗ-2110» д.н.з. НОМЕР_7 від 31.12.2013 р. з фото таблицею, складений слідчим ОСОБА_9 до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то вказані дії слідчого проводились відразу після складанняпротоколу огляду місця ДТП від 31.12.2013 року. Зі змісту протоколу огляду місця ДТП від 31.12.2013 року дійсно вбачається, що у процесі огляду складено та залучено до протоколу лише схема ДТП, але це порушення не можна вважати достатнім для визнання протоколів огляду транспортних засобів недопустимими.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов до висновку про винність ОСОБА_8 в порушення правил безпеки дорожнього руху, під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ійого дії кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, раніше не судимий, характеризується позитивно, має інвалідність третьої групи, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває

Пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_8 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів в межах санкції частини 1 статті 286 КК України, що передбачає покарання за вчинене у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Від прокурора в інтересах держави, в особі третьої міської лікарні м.Кременчука надійшла позовна заява до ОСОБА_8 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 ,в якій просить розглянути дану позовну заяву та стягнути з ОСОБА_8 витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 на користь третьої міської лікарні м.Кременчука у сумі 2110 гривні 08 копійок.
Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши надані суду докази, приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора слід задовольнити, оскільки вони підтверджені розрахунком, що не оспорюється сторонами.
Потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди на суму 8428 грн. 71 коп. та моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Суд, розглянувши позов, вважає, що він підлягає задоволенню частково. Так ОСОБА_6 зазначив в позові, що матеріальна шкода складається з витрат на купівлю ліків на суму 928 грн. 71 коп. та витрат на проведення операції на суму 7500 гривень. Разом з тим позивачем не було надано доказів про понесення ним відповідних витрат на суму 7500 гривень. Крім того, надані позивачем квитанції та чеки на придбання ліків та медичних послуг не є належними доказами, оскільки доказів того, що вони придбавались та використовувались для лікування за направленням лікаря немає.

Суд вважає за справедливе, із урахуванням характеру та обсягу фізичних, душевних та психічних страждань яких зазнав потерпілий внаслідок злочину, отриманих ним тілесних ушкоджень стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченого заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 35566 гривні 36 копійок за пошкодження автомобіля, 900 гривень за послуги евакуатора, 360 гривень за послуги перебування автомобіля на штрафній площадці, 600 гривень за проведення експертного дослідження, та моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Суд, розглянувши позов, вважає, що він підлягає задоволенню частково. Так, позивачем були надані наступні докази на підтвердження вимог про відшкодування матеріальної шкоди. Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи №04/31/14 від 15 квітня 2014 року вартість завданої матеріальної шкоди автомобіля ВАЗ 21101, державний номер НОМЕР_8 становить 35566грн.36 коп.; витрати на послуги евакуатора в розмірі 900 гривень підтверджені квитанцією ПП «Якименко» від 31.12.2014 року, 360 гривень витрат за послуги перебування автомобіля на штрафній площадці підтверджені квитанцією полтавської обласної організації ВСА, 600 гривень за проведення експертного дослідження, підтверджені квитанцією №29 від 14.06.2014 року. Враховуючи вищевикладене позов ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню. Щодо стягнення моральної шкоди, то позивачем не було надано жодного доказу на її підтвердження і в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.370, 374,377 КПК України, ст. 286 КК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винним і призначити покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 3400 гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі третьої міської лікарні м.Кременчука про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_8 витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 на користь третьої міської лікарні м.Кременчука у сумі 2110 гривні 08 копійок.
Цивільний позовОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 в частині стягнення матеріальної шкоди відмовити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 5000 гривень моральної шкоди.

Цивільний позовОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 35566 гривні 36 копійок за пошкодження автомобіля, 900 гривень за послуги евакуатора, 360 гривень за послуги перебування автомобіля на штрафній площадці, 600 гривень за проведення експертного дослідження.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_8 в частині стягнення моральної шкоди відмовити.
На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Полтавської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Кременчуцький районний суд.

Суддя ОСОБА_1