Справа № 738/447/16-к
№ провадження 1-в/738/301/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А H О В И В:
У лютому 2016 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а саме: умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що вироком Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2010 року ОСОБА_4 від 15.10.2010 року його було засудженого за ст. 27 ч. 4, 358 ч. 1, 358 ч. 2, 190 ч. 4, 263 ч. 1, 15 ч. 3, 190 ч. 4, 27 п. 3, 4, 5 115 ч. 2 п. 6, 11, 70 ч. 1- 3 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. За ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового додавання призначених покарань визначити покарання у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. На підставі ст. 54 КК України позбавлений спеціального звання капітан податкової міліції. За ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Вищого спеціалізованого суду України від 22.03.2011 року вирок змінено: звільнити згідно ст.ст. 11-1 КПК, ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_4 від покарання за ст. 27 ч. 4 і 358 ч. 1, 358 ч. 1 КК України та вважати засудженим за ст. 27 ч. 3, 115 ч. 2 п. 6, 11 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є особистою власністю, виключено рішення про позбавлення спеціального звання «капітан податкової поліції».

Засуджений вважає, що він став на шлях виправлення, характеризується позитивно, відбув відповідну частину строку покарання, тому просить звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, але надіслав до суду заяву, в якій просить його клопотання розглянути без його участі.

Представники Менської виправної колонії № 91 та спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не прибули, але відповідно до вимог ст.539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджений не працевлаштований, є злісним порушником режиму утримання та має чотири діючі стягнення.

Заслухавши думку прокурора, який вважає клопотання не обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Судом було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Менській ВК № 91, призначене вироком Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2010 року, зміненого ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Вищого Спеціалізованого Суду України від 22.03.2011 року, згідно яких його було засудженого до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є особистою власністю.

Відповідно до вимог чинного законодавства, при розгляді питання щодо застосування до засудженого пільги, зокрема ст. 81 КК України, на якій наполягав в судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , суд зобов`язаний звернути увагу на поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

Так засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 30.07.2007 року. За час перебування у Запорізькому та Київському СІЗО допустив три порушення режиму утримання, які були скоєні ще до вступу вироку в законну силу. В Менській ВК № 91 відбуває покарання з 20.06.2011 року. Згідно з рішенням регіональної комісії ОСОБА_4 був визначений максимальний рівень безпеки із триманням в приміщеннях камерного типу, де він зарекомендував себе позитивно і згідно рішення апеляційної комісії від 27.02.2012 року ОСОБА_4 було переведено до сектора середнього рівня безпеки установи із загальними умовами тримання. За грубі порушення режиму утримання отримав ряд стягнень, чотири з яких є діючими на даний час, за що був поміщений до дисциплінарного ізолятору установи на 10 діб, після чого був поставлений на облік як злісний порушник встановленого порядку відбування покарання. Наказом № 23 від 20.04.2015 року засуджений ОСОБА_4 був працевлаштований робітником швейної дільниці, у зв`язку з систематичною відсутністю на робочому місці звільнений. На даний час працевлаштуватись на виробництві установи бажання не має.

Судом взято до уваги висновок Спостережної комісії Менської РДА (протокол № 9 від 19.02.2016 року) про те, що застосування пільги до засудженого ОСОБА_4 у вигляді умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, а також особу засудженого, який намагається бути ввічливим та тактовним з представниками адміністрації лише з метою отримання особистих благ, його небажання працювати, а також допущені ним грубі порушення режиму утримання та наявність чотирьох діючих стягнень, суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання та приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання.

Суддя ОСОБА_1