Справа № 465/1086/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/590/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2016 року про повернення обвинувального акту,

ВСТАНОВИЛА:

цією ухвалою підготовчого судового засідання матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні №0000347 від 08 лютого 2016 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч1 ст.185 КК України, повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п.13 ст.3, ст.91, ст.110, п.4 п.5 ч.2 ст.291, п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

В обґрунтування свого рішення суддя районного суду покликається на те, що обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, не відповідають вимогам процесуального законодавства і зокрема, ст.91 та п.5 ст.291 КПК України, а також п.4 ч.2 ст. 291 КПК України.
Так, фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими не зазначені в обвинувальному акті, а саме, всупереч вимогам ст.91 КПК України не встановлено: суб`єктивну та об`єктивну сторони вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 ; в чому полягає її корисливий мотив; не зазначено умисел для викрадення якого саме чужого майна мала ОСОБА_8 ; коли такий умисел виник у неї; завершила свій умисел ОСОБА_8 чи ні; якщо завершила та чи мала реальну можливість розпорядитися викраденим; якщо не завершила, то куди подівся товар; у зв`язку з чим у кримінальному провадженні є потерпіла сторона, коли матеріальної шкоди не заподіяно, тобто обвинувачення не сформульоване, як цього вимагає ст.91 та п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Вказує, що фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими не відповідають прямим вимогам п.2 ч.1 ст.91 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не розкриті форма вини, і зокрема умисел, а також мотив і мета (для збагачення, для продажу, для власних потреб, і т.і.).
Вважає, що обвинувальний акт, як документ, містить положення, що суперечать одне одному і відповідно до положень викладених у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 жовтня 2012 року № 223-1430/0/4-12 має бути повернутий прокурору.
Зазначає, що виходячи із змісту обвинувального акту, ОСОБА_8 , й надалі підозрюється, а не обвинувачується прокурором у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, хоч перебуває на стадії кримінального судочинства - підготовчого судового засідання.
Покликається на те, що обвинувальний акт подано до суду не прокурором, який здійснював повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а керівником Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , що суперечить вимогам ст.40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку прокурору ОСОБА_7 , а останній відповідно до вимог ст.36 КПК України, повинен скерувати його до суду. Разом з тим, прокурор Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 покладені на нього обов`язки звернутися до суду з обвинувальним актом не виконав. До суду звернулася особа, процесуальні права та обов`язки якої, у даному кримінальному провадженні, не підтверджені.
Також, місцевим судом вказано, що із розписки про отримання копій обвинувального акта, в ній зазначена дата 22 лютого 2016 року, обвинувальний акт складений та затверджений у цей же день, проте, до суду матеріали передані наручно 26 лютого 2016 року, тобто на третій робочий день після затвердження обвинувального акту, що суперечить ст.293 КПК України.
Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2016 року про повернення обвинувального акта скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
На думку прокурора, суд першої інстанції невірно стверджує про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.

Вказує на те, що обвинувальний акт супровідним листом за підписом керівника прокуратури району скерований до Франківського районного суд м. Львова згідно з вимогами п.3 ч.2 ст.283 КПК України.

У своїй апеляції прокурор зазначає, що обвинувальний акт повернуто прокурору безпідставно, вважає, що суд допустив істотні порушення вимог кримінально процесуального закону, повернув обвинувальний акт з надуманих підстав, таке повернення суперечить роз`ясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що приведе до порушення розумних строків розгляду кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали справи № 465/1086/16-к, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення. До даного висновку Колегія Суддів приходить, виходячи із наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000347, такий містить усі необхідні вимоги, передбачені ст.291 КПК України.

Висновки місцевого суду про те, що фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими не відповідають вимогам ст.91 КПК України, оскільки не встановлені об`єктивна та суб`єктивна сторони вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, є невірними та не відповідають фактичним обставинам.

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України зазначені обставини, які прокурор вважає фактично встановленими з посиланням на норми КК України, крім того, лише під час судового розгляду, а не підготовчого судового засідання, суд повинен надати оцінку обставинам, які підлягають доказуванню, а саме, події кримінального правопорушення, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, покликання суду на те, що обвинувальний акт поданий до суду не прокурором в кримінальному провадженні, а керівником Львівської місцевої прокуратури № 3, визнаються колегією суддів безпідставними, виходячи з наступного.

Підставою для повернення обвинувального акта прокурору є невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, а не супровідного листа про скерування обвинувального акта до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувальний акт №0000347 від 08.02.2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, складений старшим слідчим Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 та затверджений прокурором Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 22.02.2016 року відповідно до вимог КПК України.

Супровідний лист, яким надіслано обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування для розгляду по суті до суду, підписаний керівником Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , який відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року є керівником місцевої прокуратури та представляє місцеву прокуратуру в зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, державними органами, особами, установами та організаціями.

Поряд з цим, відповідно до п.9.5.2. Інструкції з діловодства органів прокуратури України, яка затверджена Наказом Генерального прокурора України № 3 від 15.01.2015 року, документи підписуються повноважними особами органів прокуратури, як правило на першому примірнику документа відповідно до їх компетенції, встановленої чинними нормативно-правовими актами.

З уваги на викладене, порушень вимог закону у контексті вчинення підпису керівником Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 на супровідному листі про скерування матеріалів кримінального провадження до суду, колегія суддів не вбачає.

Покликання суду на те, що обвинувальний акт складений та затверджений 22 лютого 2016 року та переданий до суду 26 лютого 2016 року, що суперечить ст.293 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, на супровідному листі, яким скеровано обвинувальний акт до суду проставлена вихідна дата з присвоєним вихідним номером, а саме, №04-12/340-16 від 22.02.16 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурором, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

З огляду на викладене, ухвалу суду про повернення обвинувального акта прокурору Львівської місцевої прокуратури №3 слід скасувати, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000347 від 08 лютого 2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, повернути Франківському районному суду м. Львова для розгляду зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст., 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2016 року про повернення обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні № 0000347 від 08 лютого 2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України прокурору - задоволити, а ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2016 року скасувати, скерувавши матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 у Франківський районний суд м. Львова для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Головуючий:

Судді: