Справа № 135/1344/16-к
Провадження №11-кп/772/1433/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
02 грудня 2016 рокум. Вінниця
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.10.2016 задоволено клопотання ОСОБА_3 про зарахування йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК України, та зараховано йому строк попереднього ув`язнення з 30.06.2003 року по 11.04.2006 року у покарання, призначене вироком Апеляційного суду Одеської області від 01.08.2005 року, оскільки за своєю суттю довічне позбавленням волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його до кримінально-виконавчої установи закритого типу довічно, тому незважаючи на те, що довічне позбавлення волі не передбачене в ч. 1 ст. 72 КК України, при призначенні покарання у виді довічного позбавлення волі, засуджений не може бути звільнений від відбування такого виду основного покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.10.2016 скасувати та винести нову ухвалу про відмову в зарахуванні ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК України, вважаючи, що довічне позбавлення волі не є строковим та є окремим видом покарання на яке дія ст. 72 КК України не розповсюджується.
За наслідками апеляційного розгляду ухвалено судове рішення про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.10.2016 - без зміни.
З вказаним рішенням апеляційного суду не погоджуюсь, оскільки вважаю, що доводи апелянта обґрунтовані, а ухвала Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.10.2016 належним чином не мотивована, в зв`язку з чим, згідно ст.375 КПК, залишаюсь при окремій думці.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 вироком Апеляційного суду Одеської області від 01.08.2005 засуджений за ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70, ст. 71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою. Строк покарання засудженому ОСОБА_3 обраховується з 30.06.2003. 11 квітня 2006 року ухвалою Верховного Суду України вирок суду Одеської області від 01.08.2005 року, відносно ОСОБА_3 - залишено без змін. 11 квітня 2006 року вказаний вирок суду набрав законної сили згідно розпорядження Апеляційного суду Одеської області.
Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у Ладижинській виправній колонії УДПС України у Вінницькій області №39.
На мою думку суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про зарахування ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України
24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, якою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст. 72 КК України.
Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Довічне позбавлення волі не є строковим видом покарання в розумінні норм Кримінального кодексу України.
Стаття 51 КК України визначає вичерпний перелік покарань, які поділяються на: строкові, тобто такі, які мають визначений строк застосування, та безстрокові, а саме покарання, які не мають визначеного строку застосування, в тому числі це довічне позбавлення волі.
Правила, закріплені у ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.
З огляду на викладене вважаю, що висновки колегії апеляційного суду, що ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції від 26 листопада 2015 року, не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до осіб засуджених до довічного позбавлення волі є необґрунтованими.
Суддя ОСОБА_2