Справа № 684/348/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2015 року смт. Стара Синява

Слідчий суддя Старосинявського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Старосинявського району ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Старосинявського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000053 від 31 березня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю,

встановив:

20 квітня 2015 року слідчий СВ Старосинявського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_4 , звернувся до Старосинявського районного суду Хмельницької області із клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні оператора телекомунікації (мобільного зв`язку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », посилаючись на те, що в ході розслідування встановлено, що потерпілий, телефон якого було викрадено, користується послугами оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та пояснив, що 10.03.2015 року ОСОБА_5 перебував в с. Чехи Старосинявського району Хмельницької області на території нежилого господарства, яке належить ОСОБА_6 , де в останнього знаходиться пасіка із бджолосім`ями. При собі ОСОБА_5 мав мобільний телефон марки SAMSUNG GALAXY GT-E 1202 № НОМЕР_1 з ІМЕІ № НОМЕР_2 , але так як верхній одяг заважав йому працювати, останній зняв куртку та поклав її на землю, а зверху на куртку поклав свій мобільний телефон та пішов до приміщення літньої кухні, щоб взяти необхідний інструмент для догляду за бджолосім`ями. Прийшовши до даного приміщення, ОСОБА_5 помітив, що в приміщенні літньої кухні зірваний навісний замок та покликав сусідів, які в подальшому повідомили власника господарства ОСОБА_6 про виявлений факт. По приїзду власниці господарства, ОСОБА_5 разом із нею почали шукати свідків крадіжки газового балону із приміщення літньої кухні. Припинивши пошуки, ОСОБА_5 приблизно через годину повернувся до пасіки, де залишив свої речі, та помітив, що його телефон зник. Не виявивши телефон на своєму місці, ОСОБА_5 почав його шукати поряд із вуликами. Не знайшовши телефон, ОСОБА_5 попрямував додому. До працівників міліції ОСОБА_5 в момент крадіжки телефонна не звертався, так, як сподівався, що телефон йому повернуть. Проведеними слідчими діями та оперативно-розшуковими заходами не здобуто будь-яких доказів, які б вказували на особу, яка вчинила вказану крадіжку мобільного телефону SAMSUNG GALAXY GT-E 1202 № НОМЕР_1 з ІМЕІ № НОМЕР_2 , та у інший спосіб неможливо встановити місцезнаходження даного телефону.

За даним фактом 31.03.2015 року розпочато досудове розслідування №0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В ході розслідування встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 , у якого викрали вказаний мобільний телефон користується послугами оператора телекомунікації (мобільного зв`язку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а тому необхідно вилучити копію інформації про місцезнаходження абонента мобільного зв`язку № НОМЕР_1 та ІМЕІ № НОМЕР_2 , з 10.03.2015 року по теперішній час із зазначенням номера мобільного оператора, який на даний час використовується в мобільному терміналі, ретрансляційних антен, в зоні покриття яких виходив на зв`язок абонент, вхідні та вихідні дзвінки з прив`язкою до базових станцій, яку в подальшому приєднати до матеріалів кримінального провадження №0000053.

Відповідно до ч.1 ст.246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.268 КПК України (гл. 21), установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу є негласною слідчою (розшуковою) дією, яка полягає в застосуванні технічних засобів для локалізації місцезнаходження радіоелектронного засобу, у тому числі мобільного терміналу систем зв`язку, та інших радіовипромінювальних пристроїв, активованих у мережах операторів рухомого (мобільного) зв`язку, без розкриття змісту повідомлень, що передаються, якщо в результаті його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. Установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу проводиться на підставі ухвали слідчого судді, постановленої в порядку, передбаченому статтями 246, 248 - 250 цього Кодексу.

Згідно ст. 247 КПК України, розгляд клопотань, який віднесений згідно з положеннями цієї глави (гл. 21) до повноважень слідчого судді, здійснюється слідчим суддею Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, розгляд клопотання про тимчасовий доступ до документів в частині місцезнаходження радіоелектронного засобу не віднесений до повноважень слідчого судді суду першої інстанції, а тому в цій частині клопотання не підлягає до задоволення.

При вирішенні питання про тимчасовий доступ до документів про номер мобільного оператора, який на даний час використовується у мобільному терміналі ІМЕІ № НОМЕР_2 , ретрансляційних антен, в зоні покриття яких виходив на зв`язок абонент, вхідні та вихідні дзвінки з прив`язкою до базових станцій, з 10.03.2015 р. по теперішній час, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Суд встановив, що документи, про доступ до яких просить слідчий та прокурор, безпосередньо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, суд вважає, що такі документи перебувають або можуть перебувати у володінні оператора телекомунікації (мобільного зв`язку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Суд також вважає, що інформація, яка міститься у документах, про тимчасовий доступ до яких просить слідчий та прокурор, буде сприяти встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом з тим суд переконався у доведеності обставин, передбачених ч. 3 ст. 132 КПК України. Запитувані слідчим документи не відносяться до речей і документів, до яких заборонений доступ (ст. 161 КПК України).

Проте суд встановив, що документи, про доступ до яких просить слідчий, містять охоронювану законом таємницю (п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України).

При цьому суд виходить із вимог ч. 2 ст. 32 Конституції України, якою передбачено, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У відповідності з абз. 2 ч. 2 ст. 29 Закону України «Про телекомунікації» оператори, провайдери телекомунікацій зберігають та надають інформацію про з`єднання свого абонента у порядку, встановленому законом.

Ч. 3 ст. 34 Закону України «Про телекомунікації» передбачено, що інформація про споживача та про телекомунікаційні послуги, що він отримав, може надаватись у випадках і в порядку, визначених законом. В інших випадках зазначена інформація може поширюватися лише за наявності письмової згоди споживача.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій зобов`язані, зокрема, зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.

Ч. 6 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

З`ясувавши зміст та характер документів, про доступ до яки просить слідчий, слідчий суддя переконався у можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, а також у неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про часткову обґрунтованість клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та доцільність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому суд вважає, що для тимчасового доступу до речей і документів достатнім та розумним є строк у один місяць.

Керуючись ст.ст. 110, 159-166, 309 КПК України,

ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

Надати слідчому СВ Старосинявського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_4 дозвіл на тимчасовий доступ до документів (в тому числі електронних), які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », поштова адреса: АДРЕСА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , телефон НОМЕР_3 , факс НОМЕР_4 , та зобов`язати останнього надати слідчому Старосинявського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_4 копію інформації про номер мобільного оператора, який на даний час використовується у мобільному терміналі ІМЕІ № НОМЕР_2 , ретрансляційних антен, в зоні покриття яких виходив на зв`язок абонент, вхідні та вихідні дзвінки з прив`язкою до базових станцій, з 10.03.2015 р. по теперішній час.

В задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

Дана ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.

У відповідності з ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1