Провадження № 1-в/537/1646/2016
Справа № 537/3610/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.08.2016 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника КВК (№69) - ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кременчуцької виправної колонії № 69 в м.Кременчуці заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта неповна вища, мешкав: АДРЕСА_1 , судимого:
27.04.2005 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.186, 69 КК України до 2 років позбавлення волі;
04.08.2005 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково на 2 роки 1 місяць 12 днів;
27.05.2011 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.186, т.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
ОСОБА_5 засуджений 05.02.2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 16.02.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05.02.2014 року з 04.02.204 року по15.05.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку рахується з 04.02.2014 року.
Під час утримання в слідчому ізоляторі м.Полтави засуджений характеризується задовільно, порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 02.06.2014 року засуджений відбуває покарання в Кременчуцькій виправні колоні УДПтС України в Полтавській області № 69.
За час відбування покарання характеризується задовільно. На початку відбування покарання допускав порушення режиму відбування покарання, за що п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та правами начальника відділення, одне стягнення знято правами начальника установи, решта погашені в установленому законом порядку. Має два заохочення, оголошені правами начальника установи та правами начальника відділення.
По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги. Позову не має. Працевлаштований на деревообробній дільниці установи, до роботи ставиться задовільно, норми виробітку виконує під контролем.
У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Підтримує соціальні зв`язки з рідними.
Участі у суспільному житті колективу засуджених відділення не приймає, на заходи виховного характеру реагує задовільно.
Вину визнає.
Засуджений ОСОБА_5 прохає суд його умовно-достроково звільнити від відбування покарання.
Відповідно до ч.2, п. 2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-достроке звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначено, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Із матеріалів справи, пояснень представника КВК (№69) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за умисний тяжкий злочин, станом на 01.08.2016 року засудженим відбуто 1 рік 9 місяців 8 днів, тобто більше двох третин строку призначеного покарання.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши засудженого, представника Кременчуцької виправної колонії, який пояснив, що ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому прохають в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому відмовити, думку прокурора про необхідність відмовити засудженому в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, вважає за необхідне засудженому ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, ст.154 КВК України, ст.81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»,суд,-
постановив:
В задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя