Справа № 379/303/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2016 року Таращанський районний суд Київської області
в складі :
головуючого: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
відкрито провівши в залі суду в м. Тараща
підготовче судове засідання по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Круті Горби Таращанського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України ,-
В С Т А Н О В И В:
29.02.2016 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля в`їздних воріт Таращанського ринку по вул. Володимира Великого в м. Тараща Київської області, побачив біля однієї з торгівельних палаток велосипед марки «ХВЗ», що належить ОСОБА_5 . У цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного велосипеда.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи таємно, користуючись зайнятістю власника та відсутністю інших осіб, які б могли завадити йому вчинити крадіжку, підійшов до належного на праві власності ОСОБА_5 велосипеда марки «ХВЗ» та викрав його. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, поїхавши на вказаному велосипеді до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і залишивши його у приміщенні літньої кухні.
Відповідно до висновку експерта від 03.03.2016 року, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, вартість викраденого у ОСОБА_5 майна, а саме велосипеда марки «ХВЗ» (Харківський велосипедний завод) станом на 29.02.2016 року, з урахуванням зношеності в процесі експлуатації, становить 867 (вісімсот шістдесят сім) гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 867 (вісімсот шістдесят сім) гривень.
По справі цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за обставин зазначених в обвинувальному акті.
Вказані дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
15.03.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Згідно вищезазначеної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 80 годин громадських робіт з урахуванням того, що на день укладення угоди про примирення обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся, у повному обсязі відшкодував збитки завдані злочином, активно сприяв розкриттю злочину, а також примирився з потерпілим ОСОБА_5 . Обвинувачений дав згоду на його призначення.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілому.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Потерпілий в судовому засіданні просить вказану угоду з обвинуваченим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, збитки йому відшкодовано в повному обсязі.
Обвинувачений в судовому засіданні також просить вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної ними угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим, цілком розуміють свої права, визначені п.п. 1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми діями ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно (крадіжка), а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про примирення.
Речові докази велосипед марки «ХВЗ», переданий під схоронну розписку потерпілому підлягають залишенню у нього.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд , -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 15 березня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 , узгоджену сторонами міру покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази велосипед марки «ХВЗ», який переданий під схоронну розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити у нього.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом 30 діб з дня його оголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ: _______________