1-кп/381/107/16
381/1194/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

провівши судове засідання у кримінальному провадженні №0001235 від 14.07.2015 рокупо обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, українки, громадянки України, одруженої, з неповною середньою освітою, яка не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:
12.07.2015 року, близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_6 , зайшла до подвір`я АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, нанесла 1 удар в область лоба та декілька ударів в область верхніх кінцівок ОСОБА_7 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у виді гематоми на лобі справа, садна на верхніх кінцівках, які згідно висновку експерта №93 від 14.07.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тому суд вважає ОСОБА_6 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за ознакою умисного легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у висунутому звинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнала в частині спричинення потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у виді саден на верхніх кінцівках, спричинення ж потерпілій гематоми на обличчі категорично заперечувала. Обвинувачена хоча і відмовилась від давання показань під час судового розгляду, однак підтвердила, що між ними з потерпілою мала місце штовханина, під час якою вона могла нанести подряпини на верхніх кінцівках, однак удари по голові не наносила.
Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини у вчинені нею умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , її вина у даному злочині за викладених вище обставин підтверджується, крім власне її позиції, відповідно до якої вона не заперечувала обставини з фактичного боку (місце, час, причини конфлікту та обставини спілкування з потерпілою), сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснивши, що 12.07.2015 року близько 15 год. 00 хв. на території свого подвір`я АДРЕСА_2 вийшла на прогулянку зі своїм правнуком, який знаходився у дитячому візочку, зазначила, що в цей час на територію подвір`я зайшла її сусідка обвинувачена ОСОБА_6 зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , та нецензурно висловлюючись підійшла до неї та нанесла 5-6 ударів по руках, з них один по обличчю. Потерпіла припустила, що у обвинуваченої під час нанесення їй ударів в руках був камінь. Чоловік обвинуваченої в цей час був поруч, не втручався та спостерігав. При цьому, обоє були напідпитку. Потерпіла пояснила, що одразу після інциденту пішла до хати та розказала про те, що відбулось своїй онуці та її чоловіку, а обвинувачена з чоловіком повернулись до свого подвір`я. Також потерпіла пояснила, що одразу після інциденту її онука ОСОБА_9 за своїм чоловіком ОСОБА_10 вийшли з будинку та розмовляли з ОСОБА_6 та її чоловіком з приводу того, навіщо остання це зробила. Потім була викликана міліція. Також потерпіла пояснила, що раніше з обвинуваченою була в гарних відносинах, однак останнім часом між нею та обвинуваченою тривав конфлікт через бійку, яка сталась між її внуком та дочкою обвинуваченої.
Зазначені обставини конфлікту, у тому числі його місце, час, механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій обвинуваченою повною мірою підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 сусідка потерпілої та обвинуваченої, яка повідомила, що того дня перебуваючи у себе на городі, почула гучні розмови та побачила, що на території домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 стояла потерпіла з дитячим візочком, а обвинувачена ОСОБА_6 наносила потерпілій удари руками зверху донизу, усього 5-7 ударів. Поруч стояв чоловік обвинуваченої. Весь конфлікт тривав не більше 5 хвилин, потім ОСОБА_6 з чоловіком залишили подвір`я потерпілої. Свідок зазначила, що відстань від її городу до подвір`я потерпілої близько 20 м, до того ж вона була в окулярах, так як вийшла полоти моркву, тому добре бачила конфлікт.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 друг родини онучки потерпілої, підтвердивши місце та час конфлікту, показав, що того дня у гостях у домоволодінні потерпілої, вийшов на подвір`я до вбиральні, звідки почув крики, через невелике вікно у вбиральні побачив, що на подвір`ї знаходиться потерпіла з візком, а обвинувачена наносить потерпілій удари по лицю та руках зверху донизу, поруч стояв чоловік обвинуваченої.
Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_9 онука потерпілої, та її чоловік ОСОБА_10 , які не була очевидцями подій, повідомили, що у день конфлікту були вдома, в обідню пору потерпіла пішла гуляти із їх сином на вулицю, коли виходила з дому жодних тілесних ушкоджень на ній не було. Як пояснили свідки через 5 хвилин потерпіла з правнуком повернулась додому, у неї на лиці була гематома , а також подряпини на руках. Потерпіла повідомила свідкам, що її на подвір`ї побила ОСОБА_6 , після чого свідки вийшли з будинку на подвір`я та через паркан мали розмову із ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_13 , в ході якої ОСОБА_6 підтвердила спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, зазначивши, що остання це заслужила, оскільки раніше щось висловила обвинуваченій через конфлікт між дітьми. Також свідок ОСОБА_10 пропонував ОСОБА_6 вибачитись перед потерпілою, щоб не порушувати справу, однак ні обвинувачена, ні її чоловік на це не погодились.
Аналогічні покази щодо подій безпосередньо після конфлікту між обвинуваченою та потерпілою, а також щодо предмету розмови між обвинуваченою, її чоловіком і свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які перебували того дня у гостях у родини ОСОБА_16 . Очевидцями самого конфлікту між обвинуваченою та потерпілою свідки не були.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , який є чоловіком обвинуваченої, повідомив, що був очевидцем сварки, яка мала місце того дня між обвинуваченою та потерпілої ОСОБА_7 , при цьому зазначив, що вони із обвинуваченою проживають по сусідству, зайшли на подвір`я потерпілої через те, що на подвір`я останньої забігла їх собака. Свідок зазначив, що між обвинуваченою і потерпілою мала місце словесна перепалка та штовханина, потягали одна одну за руки, фізичного контакту між обвинуваченою та обличчям потерпілої він не пам`ятає. Тілесних ушкоджень на потерпілій він не бачив. Далі він з дружиною пішов додому. Свідок підтвердив, що пізніше того дня при спілкуванні із родиною потерпілої, ОСОБА_6 підтвердила, що штовхала потерпілу, але вона не казала, що била її. Також свідок зазначив, що того дня вони з дружиною святкували день народження і вживали алкогольні напої, однак не були в стані сильного алкогольного сп`яніння. Також підтвердив, що причиною конфлікту став інцидент, що мав місце між їх дочкою та правнуком потерпілої.
Оцінюючи у сукупності показання щодо потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , суд також виходить з таких даних, що встановлені іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами.
Як видно з досліджених в судовому засіданні висновку експерта № 93 від 14.07.2015 року у ОСОБА_7 виявлено гематому на лобі справа, садна на верхніх кінцівках, що виникли в результаті дії тупого(их) предмета(ів) , при чому садна з обмеженою контактуючою поверхнею, близько 2-3 діб до моменту обстеження і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.65)., тобто за часом нанесення збігаються з часом події.
Пояснення ОСОБА_7 під час слідчого експерименту з її участю від 11.09.2015 року (а.с.98-100), додаткового слідчого експеримента від 19.02.2016 року (а.с. 78-80, 84) відповідають даним висновку експерта № 54/д/93 від 16 жовтня 2015 року, відповідно до якого, всі виявлені ушкодження могли виникнути в час та за обставин, вказаних потерпілою під час проведення слідчого експерименту, враховуючи локалізацію, морфологічні особливості виявлених ушкоджень, не можна виключити можливість утворення гематоми на лобі внаслідок удару рукою (а.с.64).
Хоча експерт у згаданому висновку зазначив, що під час слідчого експерименту ОСОБА_7 вказує, що місце удару лівіше від виявленої гематоми, садна на верхніх кінцівках могли виникнути внаслідок ударів руками, однак враховуючи їх розміри, найбільш вірогідно, удари наносилися пальцями рук, або іншим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, а також на відміну від вказаної локалізації ударів (ліва рука) частина саден розташована на правій руці, однак дані висновки не спростовують показань потерпілої щодо обставин нанесення їй тілесних ушкоджень у виді саден на верхніх кінцівках та гематоми на голові рукою, крім того, в частині нанесення ударів по верхніх кінцівкам не спростовуються і самою обвинуваченою.
Щодо твердження потерпілої про можливе нанесення обвинуваченою ударів каменем, то вони є лише припущенням потерпілої і об`єктивно не підтверджені.
Оцінюючи показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надані ним під час судового розгляду, то вони повністю відповідають поясненням, які вони давали під час проведення з ними слідчих експериментів 11.09.2015 року (а.с.101-102, 100) та 19.02.2016 року (а.с. 81-83, 84), є послідовними і повністю узгоджуються не тільки між собою, а й з об`єктивними даними про характер та механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілої, а тому суд визнає показання цих осіб правдивими і кладе в основу даного вироку.
Оцінюючи показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у своїй сукупності та взаємозв`язку, суд бере до уваги їх родинний зв`язок з потерпілою ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ) та дружні відносини ( ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ), що вони не були очевидцями події, однак вони узгоджуються в частині підтвердження місця, часу, причини конфлікту та подій після конфлікту.
Що стосується показань свідка ОСОБА_8 , який перебуває у родинних відносинах з обвинуваченою, то вони узгоджуються в частині підтвердження місця, часу, обставин події злочину в частині фізичного контакту рук обвинуваченої з руками потерпілої, та подій після конфлікту із показаннями потерпілої, інших свідків та твердженню обвинуваченої.
Клопотання про проведення додаткових судових експертиз чи допит інших свідків в судовому засіданні сторони не заявляли. При цьому, сторони погодились не викликати в судове засідання для допиту свідка ОСОБА_17 ..
Суд, виходячи із сукупності всіх встановлених обставин події, яка відбулася на фоні триваючих конфліктних стосунків між потерпілою та обвинуваченою і які мали тенденцію до загострення, умов, за яких виник даний конкретний конфлікт (претензії з приводу конфлікту між малолітніми дітьми), обстановку, в якій вона відбувалася (взаємні образи), ці дані вказують на наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_6 мотиву - помсти на фоні неприязні.
Вказані обставини у своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що обвинувачена ОСОБА_6 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень і бажала їх настання, а тому суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що обвинувачена за вказаних вище обставин справи на ґрунті особистих неприязних стосунків мала прямий умисел і реалізувала свій намір, заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , згідно ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд виходить із загальних засад призначення покарання, відповідно до яких, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, суд враховує тяжкість вчиненого нею правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка є не судимою та вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що обвинувачена не працює, виховує двох неповнолітніх дітей, вцілому позитивно характеризується за місцем проживання, а також відношення обвинуваченої до вчиненого злочину, її молодий вік, а також те, що злочин вчинено щодо особи пенсійного віку, а тому вважає, що в даному конкретному випадку обвинуваченій слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст.370, 374, 376 КПК України суд, -

засудив:

Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити їй покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_18