Справа № 755/7638/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0017430 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без постійного місця реєстрації та проживання в Україні, раніше судимого:

-04.09.2007 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.ст. 187 ч. 2, 69 КК України до 3 років позбавлення волі;

-27.10.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 23.07.2015 року з Березанської ВК (№ 95) Київської області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , 16.11.2015 року, приблизно о 21 годині 15 хвилин, перебував поруч з будинком АДРЕСА_1 та побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка йшла по тротуару поруч з вказаним будинком та розмовляла по мобільному телефону. В цей час у нього виник умисел спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 підбіг зі сторони спини до ОСОБА_5 схопив мобільний телефон, який остання тримала у руці та різко потягнув, однак вирвати його з рук йому не вдалося тому він сильно штовхнув ОСОБА_5 , внаслідок чого вона впала на спину, а мобільний телефон залишився в руках ОСОБА_4 . Вказаними діями останній вчинив відносно ОСОБА_5 насильницькі дії, які не є небезпечними для її життя чи здоров`я.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 3335 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 16.11.2015 року, приблизно о 21 годині 15 хвилин, він перебував поруч з будинком АДРЕСА_1 , побачив потерпілу ОСОБА_5 , яка розмовляла по мобільному телефону та вирішив відкрито викрасти її майно. Після цього підійшов до потерпілої ОСОБА_5 ззаду, схопив мобільний телефон, який остання тримала у руці та сильно штовхнув потерпілу, від чого остання впала на спину, а мобільний телефон залишився в його руках. Після цього, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викрадений мобільний телефон здав в ломбард.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, суд вважає, що його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе, тому не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді утримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання з 17.03.2016 року зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою, відповідно до ч.5 ст.72 КК України до моменту постановлення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні: DVD диск - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя: