УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 вересня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання ОСОБА_3 про повернення їй безпідставно вилученого майна.

В розгляді клопотання приймали участь :

заявник ОСОБА_3

засуджений ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням та уточненням до нього в яких просить:

-визнати незаконними та такими, що порушують вимоги статті 16 КПК України, 41 Конституції України, 8 Конвенції та статті 1 Першого Протоколу до Конвенції дії слідчого ОСОБА_5 щодо безпідставного утримання належних заявниці та членам її родини на праві приватної власності речей та документів, із відповідним втручанням у приватне та сімейне життя її та членів її родини, та з порушенням права на повагу до власності.
-відновити її права передбачені ст. 41 Конституції України, повернути їй майно, володілецею якого вона є та яке безпідставно долучене до матеріалів кримінального провадження без рішення слідчого судді, суду про його арешт а саме:
oгрошові кошти на суму 150.000 доларів США з відсотками за час зберігання на депозитному рахунку Дніпропетровського відділення Укрсоцбанку згідно квитанції FJB 101;
oноутбук «Acer»;
oдві золоті каблучки;
oособистий нотатник у шкіряній обгортці;
oдоговір купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_6 та державний акт на право власності, які знаходились під час вилучення в її нотатнику.

В обґрунтування клопотання заявниця посилається на те, що 02.11.2012 за адресою її спільного з ОСОБА_4 проживання було проведено обшук в ході якого було вилучено її особисті речі, а саме, грошові кошти на суму 150 000 доларів США, ноутбук «Acer», айпад «Apple», дві золоті каблучки, її особистий нотатник у шкіряній обгортці в якому знаходились договір купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_6 та державний акт на право власності, надані останнім заявниці на зберігання.

Заявниця вважає, що обшук було проведено безпідставно, так як він проводився на підставі судового рішення, яке не відповідало вимогам Конституції України, КПК України 1960 р., оскільки не мало зображення Державного Герба України та напису «Іменем України», а також не містило конкретного переліку майна, яке має бути відшукане.
16.11.2012 слідчим ОСОБА_5 винесено постанову, якою накладено арешт на грошові кошти на суму 150 000 доларів США та дві золоті каблучки.
Вказаний арешт, на думку заявниці, фактично накладено не було, так як згідно вимог ст.. 126 КПК України 1960 р., вимог спільного наказу ГПУ, ДПА, ВСУ, МВС, СБА та ДСА України № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 р. арешт майна оформлюється окремим протоколом, який слідчим складено не було.
Після вступу в дію КПК України 2012 р. слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на це майно і слідчим суддею таких рішень не приймалось, а тому заявниця просить повернути їй вищевказані грошові кошти та каблучки, так як вони утримуються слідчим безпідставно.
Ноутбук «Acer» був визнаний речовим докази постановою слідчого від 08.03.2013, однак в порушення вимог ст.. 100 КПК України він не був повернутий заявниці, з тих же підстав слідчий позбавив заявницю володіння шкіряним нотатником в якому знаходились документи, в тому числі і договір купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_6 та державний акт на право власності

Айпад «Apple» було їй повернуто 22.03.2013 слідчим.
В зв`язку з тим, що вищевказане майно, крім айпаду, не повернуто їй до сьогоднішнього дня, вона вимушена звернутись з даним клопотанням до суду.
В судовому засіданні заявниця підтримала клопотання та просила задовольнити його.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання і просив задовольнити його з підстав, вказаних в ньому.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000001 в частині поставлених перед судом питань, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Вказане клопотання розглядається порядку розділу VIII КПК України так як стосується майна, яке було вилучено під час досудового слідства і питання про його долю не було вирішено судом при ухвалені вироку.

В судовому засіданні встановлено, що 02.11.2012 року під час проведення обшуку в кв. АДРЕСА_1 в рамках розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_7 по ч. 3 ст. 368 КК України було виявлено та вилучено грошові кошти на суму 150.000 доларів США, ноутбук «Acer», дві каблучки з металу жовтого кольору, нотатник в обложці коричневого кольору, договір купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_6 та державний акт на право власності.

Постановою слідчого від 16.11.2012 в рамках розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_4 по ч. 3 ст. 364 КК України (т. 7 а.с. 43) було накладено арешт на грошові кошти в розмірі 150 000 доларів США та дві каблучки, які були вилучені з квартири в якій проживає ОСОБА_4 .

Грошові кошти були передані головному бухгалтеру прокуратури Дніпропетровської області (т. 7 а.с. 44) та розміщені на розподільчому рахунку ПАТ «Укрсоцбанк» по квитанції № FJB 101 від 16.11.2012 р.(т. 7 а.с. 45)

Постановою слідчого від 08.03.2013 (т. 8 а.с. 54) в межах кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 286 КК України було визнано речовим доказом ноутбук «Acer».

Постановою слідчого від 08.03.2013 (т. 5 а.с. 44) в рамках цього ж кримінального провадження було визнано документами записник з обкладинкою із текстурою шкіри крокодила темно коричневого кольору в якому знаходились договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.11.2011 покупець ОСОБА_6 та державний акт на земельну ділянку серії АЖ№ 388921.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2014 (т.26 а.с. 18), залишеним в цій частині без змін ухвалами Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.06.2015 та Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.07.2016 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання не пов`язане з конфіскацією чи спеціальною конфіскацією майна. За ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 368 КК України його виправдано. При цьому судом не було вирішено долю арештованого майна та речових доказів про які йдеться в клопотанні.

Вирішуючи питання про повернення грошових коштів в розмірі 150 000 доларів США та двох каблучок, які були вилучені з квартири в якій проживає ОСОБА_4 суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.04.2013 грошові кошти в розмірі 150 000 доларів США ОСОБА_3 отримала в позику у громадянина ОСОБА_8 , а отже ці кошти належать безпосередньо їй.

Факт належності їй двох каблучок підтверджується її поясненнями та поясненнями ОСОБА_4 , наданими в судовому засіданні.

Таким чином 16.11.2012 слідчим було винесено постанову про накладення арешту на майно заявниці.

Статтею 126 КПК України 1960 р. передбачено право слідчого накладати арешт на майно підозрюваного чи обвинуваченого з метою забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації. Арешт майна має бути оформлений окремим протоколом, як це передбачено ч. 4 ст. 126 КПК України.

В матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_9 такого протоколу не має, а отже суд погоджується з доводами заявника про те, що такого арешту фактично не відбулось, а тому грошові кошти з рахунку ПАТ «Укрсоцбанк» та дві каблучки з металу жовтого кольору вилучені під час обшуку в квартирі ОСОБА_4 відносно яких винесено постанову 16.11.2012 підлягають поверненню заявниці, тим паче, що під час кримінального провадження відносно ОСОБА_4 цивільний позов в межах розслідування злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України заявлено не було і покарання у вигляді конфіскації майна до засудженого не застосовано.

Вирішуючи питання про повернення ноутбука та нотатника, суд вважає встановленим той факт, що ці речі належать заявниці, що підтверджується її поясненнями та поясненнями ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.. 368 КПК України під час ухвалення вироку суд має вирішити долю речових доказів та документів, однак в даному випадку судом не було цього зроблено, а тому цей недолік має бути виправлено в порядку виконання вироку.

Як зазначалось вище слідчим було визнано ноутбук речовим доказом, а нотатник документом в порядку ст.. 100 КПК України, однак слідчим, в порушення вимог цієї ж норми не повернув вказані речі їх володільцю та не звернувся до суду з клопотання про їх арешт.

Оскільки на сьогоднішній день вказані ноутбук та нотатник не повернуті, порушене право заявника підлягає відновленню, а вказані речі поверненню їй.

Вирішуючи питання про повернення договору купівлі-продажу та державного акту на земельну ділянку, суд вважає, що в цій частині клопотання не підлягає задоволенню, так як ст. 100 КПК України передбачено, що документ має бути повернутий його володільцеві, яким являється ОСОБА_6 , а тому його повернення ОСОБА_3 може порушити права володільця.

Що стосується клопотання заявниці в частині визнання незаконними та такими, що порушують вимоги статті 16 КПК України, 41 Конституції України, 8 Конвенції та статті 1 Першого Протоколу до Конвенції дії слідчого ОСОБА_5 щодо безпідставного утримання належних заявниці та членам її родини на праві приватної власності речей та документів, із відповідним втручанням у приватне та сімейне життя її та членів її родини, та з порушенням права на повагу до власності, то воно задоволенню в межах даного судового розгляду бути не може, оскільки в даному провадженні суд розглядає лише питання пов`язані з виконанням вироку, а не правовірність дій слідчого.

Крім іншого в своїх клопотаннях заявниця просить роз`яснити їй порядок відшкодування шкоди завданої незаконним утриманням її майна без накладення арешту, однак в цій частині суд зазначає, що не являється органом, який надає правові консультації, тим паче, що в даному судовому засіданні не встановлено ані наявності ані розміру шкоди, спричиненої заявниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 150.000 доларів США з відсотками за час зберігання з розподільчого рахунку ПАТ «Укрсоцбанк» внесені 16.11.2012 по квитанції № FJB 101 прокуратурою Дніпропетровської області через Ткаченко.
Повернути ОСОБА_3 ноутбук «Acer» Eхtenza 5230E-902П16МN серійний № LXECU0F42000, який зберігається у камері схову речових доказів відділу 21/3 прокуратури області.
Повернути ОСОБА_3 дві обручки з металу жовтого кольору відносно яких винесена постанова слідчого про арешт від 16.11.2012.

Повернути ОСОБА_3 записник з обкладинкою із текстурою шкіри крокодила темно-коричневого кольору відносно якого винесено постанову слідчого про визнання його документом 08.03.2013.
В іншій частині клопотання ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.
Суддя: ОСОБА_1