Справа №1808/770/2012 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11/788/9/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

засудженого ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_11 , на вирок Краснопільського районного суду Сумської області від 13 січня 2016 року. Цим вироком:

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого ПАТ Науково-технічний комплекс «Електронприлад» м. Київ, вул.. В.Василевської, 27-29, раніше неодноразово судимого:

1) 05.03.1979 р. Білопільським районним судом Сумської області за ст. 215-3 ч.1 КК України (1960 р.) на 10 місяців позбавлення волі;

2) 27.03.1980 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 142 ч.1 КК України (1960 р.) на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 11.04.1984 р. Сумським районним судом Сумської області за ст. 141 ч.2, 142 ч.2, 42 КК України (1960 р.) на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 09.08.1995 р. Дергачівським районним судом Харківської області за ст. ст. 145 ч.1, 17, 140 ч.3, 42 КК України (1960 р) на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

5) 12.03.2001 року Зарічним районним судом м. Суми за ст. ст. 81 ч.4, 140 ч.4, 145 ч.1, 42, 26 КК України (1960 р.) на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

засуджено за частиною 2 ст.185, частиною 3 ст.185 КК України і призначено покарання:

-за частиною 2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі;

-за частиною 3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі.

На підставі частини 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 3 роки позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_11 у відшкодування моральної шкоди на користь: ОСОБА_6 - 2000 грн., ОСОБА_10 3000 грн., ОСОБА_7 3000 грн., ОСОБА_8 1000 грн., ОСОБА_9 1000 грн., ОСОБА_12 1000 грн.,

Постановлено стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 1288 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1234 грн. 80 коп. та вирішена доля речових доказів у відповідності зі ст.81 КПК України (1960 року).

ВСТАНОВИЛА:
За обставин встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку ОСОБА_11 , визнаний винуватий і засуджений за те, що в період з 20 по 26 листопада 2011 року, в дачному кооперативі «Сосна» с. Хвойне, Краснопільського району, Сумської області, через вікно, незаконно проник в дачний будинок дачної ділянки за АДРЕСА_2 , звідки вчинив крадіжку металевих виробів і побутового майна, яке належало потерпілому ОСОБА_6 , на загальну суму 1301 гривень.

Також, засуджений за те, що 08 січня 2012 року, ОСОБА_11 , в дачному кооперативі «Аграрій», с. Глибне, Краснопільського району, Сумської області, шляхом пошкодження вхідних дверей господарської будки, незаконно проник в сховище, звідки вчинив крадіжку металевих виробів, які належали потерпілій ОСОБА_12 , на загальну суму 978 грн.

Також засуджений за те, що 20 січня 2012 року, ОСОБА_11 , близько 22 години, в дачному кооперативу «Сосна» с. Хвойне, Краснопільського району, Сумської області, шляхом пошкодження вхідних дверей, незаконно проник в дачний будинок дачної ділянки за АДРЕСА_3 , потерпілої ОСОБА_7 , звідки вчинив крадіжку металевих виробів на загальну суму 255 гривень.

Також засуджений за те, що 13 березня 2012 року, ОСОБА_11 , близько 22 години, в дачному кооперативі «Сосна» с. Хвойне, Краснопільського району, Сумської області, шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей, незаконно проник в дачний будинок дачної ділянки за АДРЕСА_4 , звідки вчинив крадіжку металевих виробів та побутового майна, потерпілої ОСОБА_8 , на загальну суму 709 грн. Одночасно, засуджений ОСОБА_11 вчинив і крадіжку металевих виробів і майна потерпілого ОСОБА_9 , на суму 531 грн., яке зберігалося у садовому будинку потерпілої ОСОБА_8 .

Також засуджений і за те, що 16 березня 2012 року, близько 22 години, ОСОБА_11 , в дачному кооперативі «Сосна», с. Хвойне, Краснопільського району, Сумської області, через вікно незаконно проник до дачного будинку дачної земельної ділянки за АДРЕСА_5 звідки вчинив крадіжку металевих виробів та побутового майна потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 993 грн.

Також засуджений і за те, що 9 січня 2012 року, ОСОБА_11 , в дачному кооперативі "Аграрій" с. Глибне, Краснопільського району, Сумської області, вчинив крадіжку металевого контейнера потерпілої ОСОБА_13 , вартістю 2033,34 грн.

У поданій апеляції, засуджений ОСОБА_11 вказує на те, що він визнає свою провину у вчиненні крадіжок майна з дачного кооперативу "Сосна" с. Хвойне, Краснопільського району, Сумської області у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і не визнає провини щодо крадіжки майна в дачному кооперативі "Аграрій" с. Глибне, Краснопільського району, Сумської області в потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_12 .

Стверджує, що працівники міліції, умовили його взяти на себе провину за два епізоди крадіжки майна в с. Глибне, Краснопільського району Сумської області у потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , взамін на покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, і повідомили деталі крадіжок. Звертає увагу, що у потерпілої ОСОБА_12 , вчинено крадіжку металевих виробів вагою 400 кг., і фізично вчинити крадіжку він не міг.

Стверджує, що й обшук його будинку на досудовому слідстві проведений з грубим порушенням норм КПК, санкцію на обшук йому не пред`являли, понятими були потерпілі, про те суд першої інстанції на ці обставини не звернув уваги.

ОСОБА_11 , просить врахувати його позитивну характеристику, те, що він має на утриманні малолітніх дітей, офіційно працевлаштований, думку потерпілих, які просили не позбавляти його волі, відшкодування матеріальних збитків, явку з повинною і пом`якшити призначене судом покарання шляхом застосування альтернативного виду покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_14 подав заперечення на апеляцію засудженого ОСОБА_11 , в якому він просить вирок суду залишити без зміни.

Інші учасники процесу, апеляції на вирок суду чи заперечення на апеляцію засудженого ОСОБА_11 , не подавали

Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення, до про доводи викладені в апеляції, пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 на підтримку доводів його апеляції, потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які просили пом`якшити призначене ОСОБА_11 покарання, думку прокурора про те, що апеляційна скарга ОСОБА_11 , задоволенню не підлягає, так як вирок суду щодо нього є законним і обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає, провівши судові дебати і заслухавши останнє слово ОСОБА_11 , перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_11 , задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Апеляційний перегляд справи, колегія суддів здійснює відповідно ст..365 КПК України (1960 року) в межах доводів поданої апеляції засудженого ОСОБА_11 .

Переглянувши кримінальну справу і вирок суду щодо ОСОБА_11 , в межах доводів його апеляції, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини засудженого ОСОБА_11 , у вчиненні інкримінованих злочинів, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, ґрунтуються на доказах, які за своїм змістом являються допустимими, достатніми і переконливими, ретельно дослідженими та належно оцінені судом першої інстанції у відповідності до закону.

Зокрема, по епізодам крадіжки майна у потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_11 , свою провину визнає повністю і в поданій апеляції не оспорює.

Доводи апеляції підсудного ОСОБА_11 , про те, що крадіжку майна потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , не вчиняв, є безпідставними і спростовуються наступним.

У судовому засіданні, ОСОБА_11 , свою провину, по цим двом епізодам крадіжок майна потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , визнав повністю і підтвердив їх вчинення.

Стверджував, що на початку січня 2012 року, він прийшов в дачний кооператив с. Глибне, Краснопільського району, Сумської області, з метою крадіжки майна громадян металобрухту. На територіях земельних ділянок, які використовувалися як дачі, знаходилися різні будиночки, споруджені з різних будівельних матеріалів та із металу. Він пошкодивши металеві двері одного з будиночків, як потім з`ясувалося слідчими, що належав потерпілій ОСОБА_12 , проник до сховища, звідки викрав металеві вироби, а саме: газовий балон, металеве дитяче ліжко, металеву піч буржуйку, швелера, металеву борону, металеву сітку для ліжка, металеву трубу, штикову лопату. Викрадене переніс по місцю проживання, і згодом реалізував, а кошти втратив на власний розсуд.

По епізоду крадіжки майна потерпілої ОСОБА_13 , у судовому засіданні, ОСОБА_11 , пояснив, що у січні 2012 року ним проданий невідомим громадянам, які заготовляли металобрухт, металевий контейнер в дачному кооперативі с. Глибне, Краснопільського району, Сумської області. Невідомим збирачам металобрухту повідомив, що контейнер належить особисто йому. Невідомі особи, порізали контейнер на частини, завантажили на автомобіль і вивезли з дачного кооперативу. За метал контейнера він отримав 2000 грн., які використав на власний розсуд.

Доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що він не вчиняв крадіжки майна потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , спростовуються не тільки показаннями самого засудженого в судовому засіданні першої інстанції, так і іншими дослідженими судом, доказами.

Так, при виконанні слідчої дії відтворення обстановки та обставин події від 30.05.2012 року за участю ОСОБА_11 , засуджений добровільно розповів, а потім і показав працівникам міліції як вчиняв крадіжки майна потерпілої ОСОБА_12 і ОСОБА_13 в дачному кооперативі с. Глибне, Краснопільського району Сумської області (а.с.174-179 т.2).

Із явки з повинною від 30 травня 2012 року, складеними власноручно ОСОБА_11 , видно дані, про те, що він добровільно зізнався у вчиненні крадіжок майна громадян в с. Глибне, Краснопільського району Сумської області в січні 2012 р. ( т. 1 а.с.50-51).

Показання підсудного ОСОБА_11 , логічні і узгоджуються, з показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_12 , про те, що з її металевого сховища на дачній ділянці в с. Глибне Краснопільського району Сумської області у січні місяці 2012 року була вчинена крадіжка металевих виробів: дитячого ліжка, швелера, газового балона, залізних дверей, борінки для обробітки землі, гранованих прутиків, металевої труби, буржуйки, і з показаннями потерпілої ОСОБА_13 , які містяться в протоколі її допиту, як потерпілої, від 2 лютого 2012 року дані на досудовому слідстві про те, що з її дачної ділянки с. Глибне, вчинено крадіжку металевого контейнера і які оголошені в судовому засіданні (т. 2 а.с.104-111).

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, належним чином оцінив і обґрунтовано поклав в основу вироку, показання засудженого в судовому засіданні, дані його явок з повинною, показання при виконанні слідчої дії відтворення обстановки та обставин події від 30.05.2012 року, показання потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , оскільки ці докази, послідовні, логічні за своєю суттю, узгоджуються між собою і відповідають фактичними обставинами справи і підстав недовіряти їм немає.

Злочинні дії ОСОБА_11 за частиною 2 ст. 185 і частиною 3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.

Доводи апеляції ОСОБА_11 , про те що в потерпілої ОСОБА_12 , вчинено крадіжку металевих виробів вагою 400 кг., які фізично він перенести не міг, спростовуються його даними при виконанні слідчої дії відтворення обстановки та обставин події від 30 травня 2012 року, про те, що викрадені речі, по черзі, він переніс до іншої металевої будки на відстані 200 м., а наступного дня, викрадені речі забрав і переніс до свого будинку. Аналогічні свідчення засуджений давав при допиті в якості підозрюваного, обвинуваченого на досудовому слідстві і в судовому засіданні при розгляді справи по суті. (т. 2 а.с. 171-172, 174-179, 194 ).

Доводи апеляції ОСОБА_11 , про його начебто домовленості з працівниками міліції про взяття провини на себе, по епізодам крадіжки майна у потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , взамін на покарання не пов`язане з позбавленням волі, на думку колегії колегія суддів, є надуманими і безпідставними. Будь-які дані, з протоколів допиту чи проведення слідчих дій, у матеріалах кримінальної справи про ці домовленості між ОСОБА_11 і працівниками міліції не простежуються. У матеріалах кримінальної справи, відсутні будь-які дані і про скарги на дії працівників міліції з приводу досудового розслідування кримінальної справи за фактами вчинення ним крадіжок з дачних кооперативів с. Глибне, Краснопільського району, Сумської області, як з боку засудженого так і його захисника до прокурора чи суду.

Доводи апеляції ОСОБА_11 , з приводу незаконного проведення обшуку в його будинку, є також безпідставними і спростовуються матеріалами кримінальної справи, відповідно яким відсутні будь-які документи процесуального характеру про проведення обшуку в будинку ОСОБА_11 , в тому числі і в присутності потерпілих.

Отже істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, які б були підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегію суддів апеляційної інстанції, не встановлено.

Щодо доводів апеляції засудженого ОСОБА_11 з приводу несправедливого через суворість призначеного йому покарання та його пом`якшення, то вони є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінальної справи.

Відповідно до ст. 50 і 65 КК України покарання має на меті не тільки кару а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен, врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи засудженому ОСОБА_11 , покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції, вимоги наведеного закону виконав і врахував, ступінь тяжкості вчинених злочинів, один із яких згідно класифікації злочинів відноситься до злочинів середньої тяжкості, а інший до тяжких злочинів; дані про особу засудженого зокрема, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, має не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, а такі дані про його особу, як позитивні характеристики з місця проживання та роботи, зізнання у скоєних злочинах, часткове відшкодування завданих злочинами матеріальних збитків, явки з повинною, визнав обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_11 , в апеляції, як на підстави пом`якшення йому покарання, а саме, на позитивні характеристики, утримання малолітніх дітей, працевлаштованість, думку потерпілих щодо призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, часткове відшкодування матеріальних збитків та явки з повинною, судом першої інстанції, при призначенні покарання засудженому повністю враховані, оскільки, стали підставою за можливе призначити йому мінімальне за своїм видом і розміром покарання за частиною 3 ст. 185 КК України та в межах вимог санкції частини 2 ст. 185 КК України.

На думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_11 , за вчинені корисливі злочини, необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, незважаючи на думки потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які просили призначити йому покарання, яке не пов`язане з позбавлення волі, є справедливим і правильним. Такий висновок, суд першої інстанції цілком вірно обґрунтував тим, що ОСОБА_11 раніше засуджувався до покарання у виді позбавлення волі за корисливі злочини і після їх відбування знову вчинив сім крадіжок, які відносяться до корисних тяжких і середньої тяжкості злочинів, вчинив злочини переслідуючи мету збагачення за рахунок інших осіб, вчинив злочини маючи не зняті та не погашені судимості, тривалий час переховувався від суду.

Таким чином, суд призначаючи ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі, дотримався вимог ст. 65-67 КК України.

Колегія суддів, суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання за своїм видом і розміром не є м`яким чи суворим, як про це зазначає в апеляції засуджений, а є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів. Підстав для пом`якшення покарання призначеного судом першої інстанції, в тому числі застосування ст. 69 чи 75 КК України, колегія суддів не вбачає, а відтак і підстав до задоволення доводів його апеляції - немає.

Вирок суду щодо ОСОБА_11 , ухвалений з дотриманням вимог ст. 370, 374 КПК України та є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 326, 366, 367, 369, 370 377 КПК України (1960 року) п.п.11,15 розділу X1 « Перехідних положень КПК України (2012 року), колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Краснопільського районного суду Сумської області від 13 січня 2016 року щодо ОСОБА_11 залишити без зміни, а його апеляцію без задоволення.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_11 , строк тримання під вартою з 23 листопада 2015 року по 22 березня 2016 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вимог частини 5 ст.72 КК України.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом одного місяця до Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2