Справа № 197/1843/14-к
Номер провадження № 1-кп/197/3/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі : прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - заяви про розгляд справи за їх відсутності ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 смт. Широкое кримінальне провадження № 1-кп/197/3/16 (яке зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000350 від 06.06.2014 р.) , про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Радевичево Широківського району Дніпропетровської області , громадянина України , проживає АДРЕСА_1 , офіційно не працює , освіта професійно-технічна , перебуває в цивільному шлюбі , має 1 дитину , раніше судимий : 25.07.2002 р. за ч.1 ст. 185 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки ; 03.06.2004 р. за ч.3 ст. 185 , ч.2 ст. 185 , ст.70 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі ; 02.06.2009 р. за ч.2 ст. 289 , ч.2 ст. 186 , ст.70 КК України на 5 років і 3 місяця позбавлення волі без конфіскації майна , звільнений 07.09.2013 року по відбуттю строку покарання ; 28.05.2014 р. за ч.2 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт ; 29.03.2016 р. за ч.2 ст. 389 , ст. 71 КК України до 1 місяця 3 днів арешту , судимість не знята і не погашена та покарання не відбув, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, суд , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30.04.2014 року о 18 годині 00 хвилин, з цілю незаконного заволодіння металевими виробами, разом зайшли на територію кладовища, розташованого на території 7-ї дільниці в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, де розподіливши злочинні ролі між собою згідно яких ОСОБА_9 спостерігала за обстановкою вчинення злочину, а саме щоб ніхто не зарадив реалізації злочинного умислу, а ОСОБА_4 , підійшовши до могил померлих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , за допомогою фізичної сили рук з під надгробних плит та пам`ятників, повторно , демонтував та витяг шість металевих швелерів, загальною вагою 111 кг 600 г., після чого обоє з викраденим зникли, чим завдали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котра доглядає за місцем поховання останніх та являється родичем померлих, матеріального збитку на суму 200 гривень 88 копійок.
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 20.05.2014 року о 18 годині 00 хвилин, з цілю незаконного заволодіння металевими виробами, разом зайшли на територію кладовища, розташованого на території 7-ї дільниці в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, де розподіливши злочинні ролі між собою згідно яких ОСОБА_9 спостерігала за обстановкою вчинення злочину, а саме щоб ніхто не зарадив реалізації злочинного умислу, а ОСОБА_4 підійшовши до могили померлої ОСОБА_13 де за допомогою фізичної сили рук з-під надгробної плити та пам`ятника, повторно, демонтував та витяг два металевих швелера, загальною вагою 71 кг. 600 г., після чого обоє з викраденим зникли, чим завдали ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котра доглядає за місцем поховання останньої та являється родичем померлої, матеріального збитку на суму 128 гривень 88 копійок.
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02.06.2014 року о 18 годині 00 хвилин, з цілю незаконного заволодіння металевими виробами, разом зайшли на територію кладовища, розташованого на території 2-ї дільниці в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, де розподіливши злочинні ролі між собою згідно яких ОСОБА_9 спостерігала за обстановкою вчинення злочину, а саме щоб ніхто не зарадив реалізації злочинного умислу, а ОСОБА_4 підійшовши до могил померлих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , де за допомогою фізичної сили рук з-під надгробних плит та пам`ятників, повторно, демонтував та витяг чотири металевих швелера, загальною вагою 352 кг., та дві металевих труби , загальною вагою 10 кг. 500 г. після чого з викраденим обоє зникли, чим завдали ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , котра доглядає за місцем поховання останніх та являється родичем померлих, матеріального збитку на суму 652 гривні 50 копійок.
Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.297 КК України, тобто незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на (в) могилі померлого, з корисливих мотивів, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності, цивільний позов не заявлено . Тому заслухавши думку учасників кримінального провадження , які застережень не мали , суд відповідно до ст. 325 КПК України вважає можливим задовольнити заяви потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та розглянув справу без потерпілих , також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали в зазначені терміни та підтримують нове обвинувачення , ОСОБА_8 відмовилась , що зазначено на почтових відправленнях а.с. 224 , 233 , 236 . Також заслухавши думку учасників кримінального провадження , відповідно до ст. 338 КПК України , змінене обвинувачення не передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення чи про зменшення обсягу обвинувачення , тому права потерпілих забезпечені .

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 297 КК України визнав та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення , час , місце , спосіб та інші обставини кримінального правопорушення , та від дачі показів відмовився. У вчиненому він щиро кається, просить суворо його не наказувати, фактичні обставини не оспорює.
Відповідно до ч.4 ст. 349 КПК України , допит обвинуваченого здійснюється обов`язково , крім випадку , якщо він відмовився від давання показань , та випадку , передбаченого статтею 381 цього Кодексу .

Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від давання показань , пославшись що він визнає вину та фактичні обставини вчинення злочину викладених в обвинувальному акті повністю .

За відсутності заперечень учасників судового провадження , суд згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи з огляду на наступне : ці обставини ніким не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, суд не має сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд, за згодою учасників судового провадження вважає доцільним обмежитись дослідженням доказів, а саме: вивченням матеріалів кримінального провадження стосовно особи обвинуваченого ОСОБА_4 довідки про перебування ОСОБА_4 в Криворізькій установі з 22.09.2014 року по 07.10.2014 року а.с. 280 , протокол затримання особи від 19.09.2014 року а.с. 230-231 , вирок від 29.03.2016 року відносно ОСОБА_4 який набрав законної сили з 29.04.2016 р. а.с. 232-234 , вирок а.с.203-206 .

Таким чином, за результатами судового розгляду суд у сукупності дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, незаконне заволодіння предметами , що знаходяться на могилі померлого , з корисливих мотивів , вчинені повторно , за попередньою змовою групою осіб , і ОСОБА_4 у його вчиненні винен.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 , ст.ст. 66-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання , а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст. 297 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину , наявність неповнолітньої доньки ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно якої батьківських прав не позбавлявся , та наявність у його співмешканки ще четверо дітей з якими він проживає та утримує .

Обставиною , що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст. 67 ч.1 п.1 КК України судом визнається рецидив злочину .

Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує його відношення до вчиненого, визнання ним своєї вини, дані про особу, що ОСОБА_4 раніше судимий а.с. 125-126 , на обліку у лікаря психіатра , лікаря нарколога не перебуває а.с. 122 , 123 , не працює офіційно і в центрі занятості не перебуває , характеризується за місцем проживання позитивно а.с. 33 , 129 , те що ОСОБА_4 був ініціатором , будучи неодноразово судимий на шлях виправлення не стає , що говорить про його схильність до вчинення злочинів .

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 р. №7, згідно з цими роз`ясненнями, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, один з яких вчинений до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України , спочатку за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч.4 ст.70; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

Крім цього, суд враховує, що у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.3 ст. 297 КК України у вигляді позбавлення волі та із застосуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів ,за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу. Вирок постановлено 29.03.2016 року за ч.2 ст. 389 та ст. 71 КК України у вигляді 1 місяця 3 днів арешту , за діяння які вчинено ним до постановлення попереднього вироку , покарання не відбуте , та застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим . Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України судом не встановлено. Покарання в виді позбавлення волі є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 та запобігання нових злочинів з його боку відповідно ч.2 ст. 65 КК України.
Речові докази не зазначені . Цивільний позов потерпілими не заявлений . У виступах сторін питання про обрання міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу , з огляду що відповідно до ст. 374 КПК України суд приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження , п.9.ч.2 ст. 131 КПК України , щодо обрання запобіжного заходу, та ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зазначались і не ставилось , тому підстав для обрання не має .

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування і в ході судового розгляду не застосовувались.

Також відповідно до ст. 374 КПК України , при постановленні вироку , суд вирішує питання про залік досудового тримання під вартою ,у строк попереднього ув`язнення також включається і строк затримання особи без ухвали слідчого судді , суду . Оскільки з матеріалів справи вбачається що ОСОБА_4 перебував під вартою з 19.09.2014 року по 07 жовтня 2014 року , тобто у місцях попереднього ув`язнення , тому суд зараховує ОСОБА_4 цей строк у термін покарання з врахуванням положень відповідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)"- Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 297 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і п`ять місяців .

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів ,остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання , призначеного вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2016 року , більш суворим покаранням призначеним даним вироком , яким призначено покарання у вигляді 4 років і 5 місяців позбавлення волі, у вигляді 4 років і 5 місяців позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 не обиралась. Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту фактичного затримання . Також ОСОБА_4 перебував під вартою з 19.09.2014 року по 07 жовтня 2014 року , тобто у місцях попереднього ув`язнення , тому суд зараховує ОСОБА_4 цей строк у термін покарання з врахуванням положень відповідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)"- Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Виконання вироку покласти на начальника Широківського ВП КВП ГУ НП України в Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 392 КПК України , в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 395 КПК України , апеляційна скарга подається: на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення . Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 376 КПК України , після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1 .