Справа № 750/154/16-к
Провадження № 1-кп/750/84/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м.Чернігова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,
представник потерпілої - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001029 по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 , 08.03.2014, близько 12.00, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , внаслідок конфлікту, який виник на побутовому ґрунті, перебуваючи в приміщенні кухні вказаної квартири, штовхнув потерпілу ОСОБА_6 у груди, внаслідок чого вона вдарилася спиною об раковину. Далі ОСОБА_9 повалив потерпілу на підлогу та почав душити її, тримаючи за волосся вдарив головою об підлогу близько 10 разів. Після цього, ОСОБА_9 , перебуваючи в коридорі вказаної квартири, тримаючи за волосся потерпілу, вдарив її об міжкімнатні двері. ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синців та забиття м`яких тканин шиї, лівої ключиці, обох верхніх кінцівок, саден обох кистей, які, відповідно до висновку експерта № 196 від 08.03.2014, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України не визнав та показав, що перебував з потерпілою у шлюбі з 2011 по 2015 роки. Мають дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після народження дитини потерпіла часто влаштовувала істерики. Потерпіла з дитиною проживала у квартирі її матері. Він відвідував їх майже кожен день. 08.03.2014 у нього була домовленість з потерпілою, що він погуляє з дитиною. Він прийшов близько 11-00, привітав потерпілу зі святом 8 Березня. Потерпіла була у поганому настрої. Захотіла, щоб обвинувачений привітав з 8 Березня і її матір, але він не став, оскільки перебував з тещею у поганих стосунках. Почався конфлікт. Він пішов на кухню, щоб розповісти тещі про неадекватну поведінку її дочки. Потерпіла залетіла за ним, почала його бити, дряпати, порвала светра, хотіла виштовхати з кухні. Він захищався, схопив потерпілу за руки, струснув її, але вона продовжувала. Тоді він повалив її на підлогу і тримав за руки. Потерпіла кричала, плювала йому в обличчя, кусалась. Мати потерпілої була присутня при цьому і побігла звати сусідів. Потерпілу він не бив, головою ні об що не вдаряв, лише тримав за руки, горло та волосся. Всі його дії носили виключно характер самозахисту. Він теж отримав тілесні ушкодження, але для їх фіксації не звертався. Далі він хотів піти гуляти з дитиною, але йому не дозволили сусіди. Просив визнати його невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а у випадку визнання винним застосувати щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році». Цивільний позов потерпілої не визнав.

Потерпіла ОСОБА_6 показала, що проживала окремо він чоловіка, оскільки він постійно грав у азартні ігри. Того дня обвинувачений мав прийти для зустрічі з дитиною. Він прийшов біля 12-00 і почав вимагати 10000 грн., які вона отримала від держави в якості допомоги на дитину. Казав, що йому потрібно з кимось розрахуватися. Вона відмовлялася. Виник конфлікт. Обвинувачений пішов на кухню, почав ображати матір потерпілої. Штовхнув потерпілу, вона вдарилась об раковину. Далі схопив за волосся і потягнув у інший куток кухні. Повалив на підлогу, однією рукою душив, іншою тримав за волосся. Потерпіла кричала, звала на допомогу. Обвинувачений близько 10 разів вдарив її головою об підлогу, казав, що уб`є всіх. Мати потерпілої побігла по допомогу. Потім вона повернулась, і обвинувачений облишив потерпілу і переключився на її матір. У двері почали стукати сусіди, обвинувачений не відкривав. Потерпіла хотіла проскочити у кімнату до дітей, але обвинувачений схопив її і вдарив об одвірок, потім ногою по спині. Вона впала на підлогу. Обвинувачений вдарив її по підборіддю, вона прикусила язика і у неї пішла кров. Обвинувачений схопив дитину, яка була лише у легкій кофтинці, поклав у коляску і хотів піти з дитиною. Коли він вийшов на сходи, його зупинили сусіди. Вона забрала дитину і повернулась до квартири. Обвинувачений теж хотів зайти до квартири, але сусіди випхали його з під`їзду. Цивільний позов підтримала.

Свідок ОСОБА_11 показала, що є матір`ю потерпілої. Того дня близько 12-00 прийшов обвинувачений. Вона була на кухні. ОСОБА_9 почав чіплятися до неї та потерпілої, ображати. Хотів грошей, які були отримані на дитину. Обвинувачений повалив потерпілу на підлогу і став бити, душити. Бив головою об підлогу. Коли свідок намагалася завадити, він її відштовхував. Свідок вибігла у іншу кімнату, викликала міліцію.

Свідок ОСОБА_12 показала, що є сусідкою потерпілої. Її квартира знизу. Вона почула шум боротьби, що тривала від 10 до 30 хвилин. Вони з мамою піднялися, подзвонили у двері, ніхто не відривав. Сусідів зібралось чоловік сім. Чули стукіт і крики потерпілої «хватіт уже, хватіт». Потім двері відкрив обвинувачений і намагався вивезти легко вдягнену дитину, але його зупинили сусіди. З ним намагалися поговорити, але він був настроєний агресивно. Тілесних ушкоджень у обвинуваченого чи потерпілої не бачила.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 08.03.2014 близько 12 години надійшла заява від ОСОБА_6 про заподіяння їй ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та погрози фізичною розправою. Протокол складено 08.03.2014 об 11-50. Захисник у судовому засіданні просив визнати даний доказ недопустимим, оскільки протокол складено ще до події кримінального правопорушення. Суд не погоджується з даним доводом, оскільки у обвинувальному акті вказано, що кримінальне правопорушення вчинено «близько 12 год. 00 хв.». Аналогічним чином час вказують потерпіла та свідки. Час «11-50» зазначений також у рапорті оперативного чергового від 08.03.2014. Вказаний у протоколі час підпадає під визначення «близько 12-00». Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення є належним та допустимим доказом.

Згідно висновку експерта № 196 від 08.03.2014, у ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синців та забиття м`яких тканин шиї, лівої ключиці, обох верхніх кінцівок, саден обох кистей, котрі виникли від дії тупих предметів, могли утворитись 08.03.2014, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 10.12.2015 за участю потерпілої відтворено обставини вчинення кримінального правопорушення, що відповідають її показанням у судовому засіданні.

Оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 доведена у судовому засіданні у повному обсязі, а його пояснення є спростованими.

Показання потерпілої та свідка ОСОБА_11 узгоджується між собою та з поданими суду письмовими доказами. Доводи обвинуваченого про дії у межах самозахисту та про те, що потерпілу він не бив, спростовуються також висновком експерта, згідно якого у потерпілої виявлено струс мозку, що не міг виникнути за обставин, вказаних обвинуваченим. Показання свідка ОСОБА_12 свідчать про те, що саме потерпіла просила обвинуваченого припинити свої дії, а не навпаки.

Дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вини у вчиненому не визнав, думку потерпілої щодо призначення покарання, особу обвинуваченого - його вік, сімейний та майновий стан (має заборгованість зі сплати аліментів на двох дітей), позитивну характеристику з місця роботи, стан його здоров`я, освіту, формально позитивну характеристику за місцем проживання, що обвинувачений не притягувався раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , обвинувачений має дочок: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як свідчать копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , паспорту, пенсійного посвідчення, посвідчення до почесного звання, мати обвинуваченого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має звання матері-героїні, пенсіонеркою та дитиною війни.

За таких обставин обвинувачений має право на застосування амністії згідно п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» як особа, не позбавлена батьківських прав, яка має дітей, яким не виповнилося 18 років.

Підстава застосування амністії, передбачена п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» - щодо особи, яка має одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей, відсутня, оскільки у судовому засіданні не встановлено, що інших працездатних дітей немає, а мати обвинуваченого є матір`ю-героїнею.

Потерпілою подано цивільний позов про стягнення 30 грн. у відшкодування майнової шкоди; 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 5000 грн. витрат на правову допомогу. Сума майнової шкоди підтверджується товарним чеком від 08.03.2014 про купівлю рентгенівської плівки, необхідність чого узгоджується з характером вчиненого кримінального правопорушення. Позов у даній частині підлягає задоволенню. Суд погоджується з тим, що внаслідок дій обвинуваченого потерпілій заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях внаслідок ушкодження здоров`я, зміни звичайного способу життя потерпілої, та додаткових витрат на лікування. Однак суд вважає розмір грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди у сумі 20000 грн. завищеним. Виходячи з характеру правопорушення, глибини душевних страждань потерпілої, вимог розумності та справедливості, суд вважає, що розмір грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди має становити 3000 грн. Розмір витрат на правову допомогу підтверджено квитанцією від 08.01.2015 і підлягає стягненню.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1166, 1167, 1168 ЦК України, ст.ст.370, 371, 374 КПК України, ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у вигляді двохсот годин громадських робіт.

На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання за даним вироком.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 30 грн. у відшкодування майнової шкоди, 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди, та 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_17