УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/305/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_8 ,
не погоджуючись з рішенням суду І інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року та застосувати ст.69 КК України, призначивши більш м`яке покарання.
В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги вказує на те, що в судовому засіданні свою вину визнав повністю. Зазначає, що обираючи вид та міру покарання, судом І інстанції не було враховано його характеристику, постійне місце проживання.
Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та обрано йому міру покарання за цим законом у вигляді двох років обмеження волі.
Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 протягом тривалого часу злісно ухилявся від сплати аліментів на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 .. Винуватість обвинуваченого в інкримінованому діянні підтверджується показами потерпілої ОСОБА_8 , а також зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
-з виконавчого листа №2-1838/2004 від 14.09.2004 року видно, що ОСОБА_6 за рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30 %прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2004 року по 09.03.2016, тобто до досягнення нею повноліття;
-з довідки-розрахунку за період з 18.09.2010 року по 01.12.2015 року видно, що загальна заборгованість ОСОБА_6 по аліментах становить 30138,95 грн., а за період з о1.03.2014 року по 01.12.2015 року 8253,90 грн;
-з повідомлення Овруцького РЦЗ від 26.01.2016 року №03-140 видно, що ОСОБА_6 на обліку як безробітній не перебуває і не перебував;
-з повідомлень УПФУ в Овруцькому районі № 520/02 від 26.01.2016 року та КПСЗН Овруцької РДА №03-04/400 від 28.01.2016 року видно, що ОСОБА_6 в даних установах на обліку не перебуває та пенсії, державних соціальних допомог не отримує;
-з вимоги ІЦ від 22.01.2016 року та копій вироків від 12.03.2012 року та 11.11.2014 року видно, що ОСОБА_6 раніше судимий за ст.164 ч.1 та ч.2 КК України до покарання у виді громадських робіт;
-з довідки ТОВ «Велике поле» Овруцького району від 27.01.2016 року видно, що ОСОБА_6 має земельний пай, сума якого за 2015 рік становить 1485,39 гривень та отримав зерном на суму 1262,58 грн..
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, потерпілої, яка поклалася на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд першої інстанції відповідно до ст. 65 КК України керувався загальними засадами призначення покарання і врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого, який належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, має незняту і не погашену в законному порядку судимість, ніде не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо. Обставин що обтяжують та пом`якшують покарання судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.
Таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даним про його особу та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
А тому апеляція обвинуваченого не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних та цивільних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.

Судді: