Ухвала
іменем україни

24 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження за заявою ОСОБА_5 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 21 вересня 2004 року за нововиявленими обставинами,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2004 року, залишеним без зміни ухвалою Верховного Суду України від 21 вересня 2004 року, ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 1 ст. 263 КК України (2001 року), ч. 3 ст. 142 КК України (1960 року), п.п. «а», «г» ст. 93 КК України (1960 року) та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України (2001 року) у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- за ч. 3 ст. 142 КК України (1960 року) у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією майна;

- за п.п. «а», «г» ст. 93 КК України (1960 року) у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 42 КК України (1960 року) за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_5 звернувся із заявою по перегляд ухвали Верховного Суду України від 21 вересня 2004 року за нововиявленими обставинами на підставі п. 5 ст. 459 КПК України ( як убачається зі змісту заяв). Однією з таких нововиявлених обставин він уважає те, що перегляд постановленого щодо нього вироку у Верховному Суді України здійснювали судді, які не приймали присяги в державі Україна. Другою нововиявленою обставиною, на думку заявника, є порушення Верховним Судом України його права на захист, яке він виявив після початку дії КПК України 2012 року.

У своїх заявах ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Верховного Суду України від 21 вересня 2004 року та направити кримінальну справу щодо нього на новий касаційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника на підтримання поданої заяви, пояснення прокурора, який заперечував проти заяви, перевіривши матеріали цього кримінального провадження та матеріали кримінальної справи № 1-15/04 щодо ОСОБА_5 , обговоривши наведені у заяві доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
За п. 5 ч. 2 указаної норми закону нововиявленими обставинами визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Пунктом 12 розділу XI «Перехідні положення» Конституції України 1996 року визначено, що судді всіх судів в Україні, обрані чи призначені до дня набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони обрані чи призначені. Судді, повноваження яких закінчилися в день набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження протягом одного року.

Колегія суддів установила, що судді Верховного Суду України, які брали участь у перегляді вироку щодо ОСОБА_5 21 вересня 2004 року, здійснювали свої повноваження відповідно до вказаних вимог Конституції України.

Тому підстав стверджувати про незаконність складу колегії суддів Верховного Суду України, як про це зазначає ОСОБА_5 , не встановлено.

Інша обставина, яка, на думку заявника, є нововиявленою порушення права на захист, як він уважає, допущене Верховним Судом України при перегляді вироку щодо нього 21 вересня 2004 року, не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 459 КПК України.

Верховний Суд України переглянув кримінальну справу щодо ОСОБА_5 в касаційному порядку відповідно до діючих на той час вимог кримінально-процесуального закону.

Крім того, посилання ОСОБА_5 на те, що вимога щодо обов`язкової участі захисника в усіх стадіях кримінального провадження, передбачена КПК України 2012 року, повинна поширюватись і на справи, розглянуті до вступу в дію цього Кодексу, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 459 КПК України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.

З огляду на викладене заява ОСОБА_5 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 21 вересня 2004 року за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 459, 466, 467 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_5 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 21 вересня 2004 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення, а ухвалу Верховного Суду України від 21 вересня 2004 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_1