Справа № 630/744/16-к
Провадження № 1-кп/630/64/16
В И Р О К
Іменем України
28 листопада 2016 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

за участю:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області кримінальне провадження № 0001950 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харків громадянки України,українки, маючої повну загальну середню освіту, одруженої, раніше не судимої, офіційно не працюючої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 166 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вчинила злісне невиконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, за наступних обставин.

Відповідно до ч..ч.2,4 ст. 150, ч.ч.1,2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини,її фізичний, духовний, моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в тому числі малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьком дітей є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з яким ОСОБА_5 мешкає однією сім`єю, але не перебуває в зареєстрованому шлюбі.

Сім`я ОСОБА_12 перебуває на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради, як сім`я , що опинилися в складних життєвих обставинах. Службовими особами служби у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області до ОСОБА_5 , як матері, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо піклування про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, виносились неодноразові усні попередження про покращення умов утримання та виховання малолітніх дітей.

Крім того, 14 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків, щодо виховання дітей) та ОСОБА_5 попередили про недопустимість повторного невиконання батьками обов`язків, щодо виховання дітей

Не зважаючи на це, ОСОБА_5 ухилилася від виконання обов`язків матері.

Малолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 16 травня 2016 року приблизно о 16.00 год. перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживав в сімї Мельник- Волощук, впав з даху погрібу на асфальтобетонне покриття землі та отримав тілесні ушкодження , згідно висновку експерта «закрита черепно- мозкова травма». При цьому за наступних обставин батьки повинні були побачити зазначене та звернутися за медичною допомогою до лікаря. Однак, незважаючи на неодноразові попередження про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 під час вказаної події не здійснювала контроль за поведінкою дітей, бо перебувала в стані алкогольного сп`яніння та спала. Батько дітей, ОСОБА_4 , 16 травня з 07 год. 32 хв. до 17 год. 47 хв. перебував на робочому місці на території ПАТ «Турбоатом», що підтверджується довідкою № 27-269 від 10 серпня 2016 року.

У подальшому ОСОБА_13 перебував вдома до моменту смерті, яка настала в ніч з 16 на 17 травня 2016 року.

Частиною 1 ст. 3 Конституції України передбачено,що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

ОСОБА_5 , як матір, зобов`язана піклуватися про здоров`я дитини,її фізичний, духовний та моральний розвиток, однак не вжила ніяких належних заходів для виклику до дитини медичних працівників для надання невідкладної медичної допомоги та госпіталізації, що призвело до тяжких наслідків смерті дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 10, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Таким чином, ОСОБА_5 повинна була після повернення додому перевірити стан здоров`я дітей та за необхідності звернутися за медичною допомогою. Але ОСОБА_5 дізналася про те,що сталося після того як її малолітній син помітив,що його брат Нікіта мертвий та після повідомлення працівників поліції.

Внаслідок злісного невиконання ОСОБА_5 , як матір`ю, встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_13 помер у житловому будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується висновком комісійної судово- медичної експертизи, відповідно до якої у малолітнього ОСОБА_13 встановлені наступні тілесні ушкодження:

- «Голови: закрита черепно- мозкова травма у формі забою головного мозку з формуванням субарахноїдального крововиливу (під м`які мозкові оболонки), масивного епідурального крововиливу ( над твердою мозковою оболонкою) в правій скроневій області, перелому луски правої скроневої з наявністю крововиливу у правий скроневий м`яз;

- Кінцівок: садно на розгинальній поверхні в області проекції лівого ліктьового суглобу, садно на розгинальній поверхні в області проекції правого колінного суглобу»

Крім цього, при судово- медичній експертизі трупа встановлені патаморфологічні ознаки набряку набухання головного мозку з дислокацією усіх його структур.

Причиною смерті неповнолітнього ОСОБА_14 став набряк набухання з дислокаціює головного мозку, що є смертельним ускладненням вищевказаної закритої черепно- мозкової травми та має причинно-наслідковий зв`язок між отриманою травмою та настанням смерті.

Вищевказана черепно - мозкова травма та садно в області проекції лівого ліктьового суглобу могли бути отримані в час, вказаний в постанові про призначення експертизи.

Садно на розгинальній поверхні в області проекції правого колінного суглобу утворилася за декілька діб до настання смерті.

Вказана черепно-мозкова травма утворилась від одноразової тупої дії о тупий твердий предмет з розповсюдженою поверхнею, та могла бути отримана в результаті падіння з висоти.

Зазначені садна на кінцівках утворилися від дій ударів тертя твердих предметів, індивідуальні властивості котрих не відобразилися в ушкодженнях.

Зазначена черепно мозкова травма відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; вказані садна на кінцівках, як окремо так і сукупно відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи об`єм та характер встановленої при експертизі трупа неповнолітнього ОСОБА_14 черепно- мозкової травми, при своєчасному наданні медичної допомоги, з великою вірогідністю, життя дитини могло б бути збережене.

Органами досудового слідства, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 166 КК України, тобто злісне невиконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Обвинувачена пояснила, що вона пішла з дому близько 20.00 год. 15 травня 2016 року до знайомих, де вживала алкогольні напої, повернулася додому близько 15.00 год. 16 травня 2016 року в стані алкогольного сп`яніння та відразу лягла спати. ОСОБА_4 батько дітей повернувся близько 21.00 год. 16 травня, обвинувачена пішла до нього. Вранці 17 травня 2016 року один із синів обвинуваченої сказав їй, що Нікіта холодний. ОСОБА_5 , перебуваючи вдома 16 травня 2016 року не цікавилася тим, де її діти, чим займаються та їхнім станом здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні вказаного вище злочину, щиро розкаялася. Не заперечувала фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердила вчинення нею вищезазначеного злочину за вказаних вище обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначила, що по закінченню досудового розслідування в повному обсязі ознайомилася з матеріалами кримінального провадження і не оспорює висновки експертиз та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Пояснила, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до неї не застосовувалось.

Визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини, неоспорення нею фактичних обставин справи дозволили суду зі згоди всіх учасників судового розгляду не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення та розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Суд вважає вину ОСОБА_5 доведеною повністю та, розглядаючи кримінальне провадження у відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно якого ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення за ст. 166 КК України, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.166 КК України як злісне невиконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , що виразилось в злісному невиконанні встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки - мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального злочину, передбаченого ст.166 КК України. Обвинувачена ОСОБА_5 винна у вчиненні цього кримінального злочину, і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що вона раніше не судима, має на утриманні трьох малолітніх дітей (рішення про позбавлення батьківських прав не набрало чинності)на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем мешкання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями..

Повне визнання винності у вчиненні кримінального злочину, щире каяття обвинуваченої, сприяння розкриттю злочину є обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої суд вбачає перебування в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої.

Суд, також враховує пояснення начальника Служби у справах дітей виконкому Люботинської міської ради ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що сім`я обвинуваченої знаходиться під соціальним супроводом соціальних служб міста. Під час неодноразових обстежень було встановлено, що в будинку неналежні умови проживання для дітей, в будинку холодно, антисанітарні умови, відсутні продукти харчування, приготована дітям їжа.

Відповідно до рішення Люботинського міського суду Харківської області від 29 вересня 2016 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав у відношенні малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 на даний час в Апеляційному суді Харківської області розглядається апеляційна скарга ОСОБА_5 на вказане рішення суду.

В судовому засіданні обвинувачена щиро покаялася у вчиненому, пояснила, що вона бажає виправитися,щоб бути разом з своїми дітьми, на даний час вона приділяє увагу своїм дітям.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який в силу ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, з метою попередження нових злочинів по відношенню до малолітніх дітей, для виправлення ОСОБА_5 їй необхідно обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі, в межах санкції статті Кримінального кодексу України, за якою кваліфіковані її дії.

Враховуючи, що ОСОБА_5 раніше не судима, щиро розкаялася у скоєному, виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченої, ОСОБА_5 слід призначити покарання у межах санкції ст. 166 КК України із застосуванням ст. 75 КК України.

Тому суд, відповідно до ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, тобто, якщо вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи за місцем проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення інших злочинів.

Керуючись ст.ст.100,124, 349, 368 -371, 373,374,394КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 та призначити покарання строком 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Суддя(підпис) ОСОБА_1