Кримінальне провадження № 629/595/16-к
Номер провадження 1-кп/629/128/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0002784 за підозрою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградний Клин Генічеського району Херсонської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не військовозобов`язаного, інваліда ІІІ групи, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.07.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України - з іспитовим строком 1 рік;

- 10.12.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.2 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:
В ході судового слідства установлено, що 13 листопада 2015 року близько 12.00 години ОСОБА_5 прийшов в магазин «Шопоголік», який знаходиться в «Торгівельному Домі» м. Лозова та належить ОСОБА_6 , реалізатором товару є ОСОБА_7 , розташований по АДРЕСА_2 . Знаходячись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину біля поличок з товаром, у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії залишаться не поміченими, таємно викрав чоловічі спортивні штани фірми «Adidas», вартістю 230,00 грн., які сховав під свою куртку, після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, в результаті чого заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 13 листопада 2015 року близько 13.00 години ОСОБА_5 прийшов до магазину «Карі» м. Лозова, який належить ТОВ «Карі Україна» та розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. К.Лібкнехта, 10. Перебуваючи в приміщенні торгівельного залу вищевказаного магазину біля поличок з товаром, у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії залишаться не поміченими, таємно викрав чоловічу сумку чорного кольору, вартістю 550,00 грн., яку сховав під свою куртку. Після цього, ОСОБА_5 направився до виходу з магазину, однак свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме в результаті того, що був затриманий працівниками магазину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним в інкримінованих йому правопорушеннях та пояснив, що 13.11.2015 року він прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де з торгівельного залу викрав спортивні штани «Adidas» та виніс їх з магазину. В той же самий день він прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », звідки намагався викрасти чорну чоловічу сумку, але був затриманий при виході з магазину працівниками магазину. В скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, тому суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особистість, вивченням доказів, що стосуються судових витрат та речових доказів.

Суд вважає, дії ОСОБА_5 по факту викрадення 13.11.2015 року спортивних штанів з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Дії ОСОБА_5 по факту викрадення 13.11.2015 року чоловічої сумки з магазину «Карі» правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, не доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб і характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він громадянин України, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, інвалід ІІІ групи, за місцем проживання характеризується формально.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, відшкодування завданих збитків, наявність інвалідності ІІІ групи.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 69 КК України суд не вбачає.

При призначенні покарання по сукупності злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст. 70 КК України, призначив покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, даних про особу ОСОБА_5 , обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в місцях позбавлення волі.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 засуджений 10.12.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч. 2, 15 ч.3 - 185 ч.1, 70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, і скоїв злочини 13.11.2015 року, тобто до постановлення зазначеного вироку, тому суд призначає покарання відповідно до ч.4 ст. 70 КК України.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити незмінним у вигляді тримання під вартою відповідно до вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області.
Зарахувати в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.12.2015 року, тобто з 10.12.2015 року.
До набрання вироком законної сили обвинуваченого ОСОБА_5 утримувати в умовах Харківської установи виконання покарань № 27.
Цивільні позови по справі не заявлені.

У кримінальному провадженні судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі,

за ч.2 ст. 185 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначене покарання поглинути більш суворим покаранням за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.12.2015 року у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити незмінним у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.12.2015 року, тобто з 10.12.2015 року.

До набрання вироком законної сили засудженого ОСОБА_5 утримувати в умовах Харківської установи виконання покарань УДПС України в Харківській області № 27.

Після набрання вироком законної сили речові докази: чоловічу сумку марки «Daniele patrici», яка належить ТОВ «Карі Україна»; чоловічі штани марки «Adidas», які належить магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - вважати повернутими власникам.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1