Справа № 573/1953/16-к
Номер провадження 1-кп/573/134/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Білопілля Сумської області, із середньою освітою, розлученого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 10 вересня 2007 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 297, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
2) 18 липня 2011 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 297, ст. 395, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
3) 05 березня 2015 року Білопільським районним судом за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців, судимості не зняті та не погашені,
- за ст. 395 КК України,
в с т а н о в и в :
Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 06 квітня 2016 року відносно ОСОБА_4 був встановлений адміністративний нагляд строком на 1 рік і на нього покладені наступні обов`язки:

1.зобов`язати явкою на реєстраційну відмітку в період нагляду першу та останню суботи (1, 4) кожного місяця до Білопільського відділення поліції за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 76 з 09-00 до 13-00 години;

2.заборона виходу з квартири чи приватного будинку після 22 години до 05 години наступного ранку без отримання на це письмово дозволу керівництва Білопільського відділення поліції;

3.заборона виїзду за межі населеного пункту місця проживання на постійне або тимчасове проживання без дозволу керівництва Білопільського відділення поліції;

4.заборона перебування в ресторанах, барах, кафе, магазинах та інших торгівельних закладах, громадських місцях, де спиртні напої продаються на розлив з метою придбання та розпиття спиртних напоїв.

Із вказаною ухвалою суду ОСОБА_4 був письмово ознайомлений 06 квітня 2016 року, також він зобов`язувався дотримуватись даних обмежень. Того ж дня він був попереджений про кримінальну відповідальність у випадку ухилення від адміністративного нагляду.

06 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Білопільського ВП ГУНП в Сумській області із заявою про здійснення за ним нагляду щодо дотримань правил адміністративного нагляду за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Незважаючи на зазначені вище заходи, ОСОБА_4 з метою ухилення від адміністративного нагляду без поважних причин та без повідомлення працівників поліції, які здійснювали за ним нагляд, самовільно 28 серпня 2016 року залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та поїхав до м. Буринь Сумської області, де проживав у своїх знайомих до 21 вересня 2016 року.

Здійснюючи вищевказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину визнав повністю, щиро розкаявся, дав показання, які повністю відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, зокрема, пояснив, що Білопільським районним судом 06 квітня 2016 року йому встановлений адміннагляд і обмеження. Перебував він на обліку в Білопільському відділенні поліції. У поліції його ознайомили з обмеженнями і порядком відбування адміністративного нагляду, з відповідальністю у випадку ухилення від нагляду. Деякий час він дотримувався нагляду, але потім йому набридло, що працівники поліції постійно його контролюють, тому у кінці серпня 2016 року поїхав до знайомих в гості в м. Буринь і жив у них до 21 вересня 2016 року. Не хотів повертатись додому, щоб його знову контролювали працівники поліції. Про зміну свого місця проживання нікому із поліцейських не повідомляв.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ст. 395 КК України, оскільки він вчинив самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, активне сприяння розкриттю злочину, бо він правдиво повідомив про факти вчинення злочину, відсутність будь-яких наслідків від вчинення злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину повторно.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що справедливим, законним, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді арешту.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 , не обирався.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня затримання та поміщення до Сумського слідчого ізолятору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя