ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К Справа № 636/2646/15-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 1-кп/636/67/16

16 березня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 , експерта ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рогань, Харківського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньо освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
12 квітня 2015 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , рухався по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» зі сторони м. Харкова в напрямку м. Чугуїв Харківської області зі швидкістю 120 км/год.
Під час руху по вказаній автодорозі, в районі 528 км + 900 м, ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п.2.3 б), 12.6 г) та 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…»; п. 12.6. «12.6. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год»; п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який в цей час перетинав проїжджу частину зліва направо відносно руху його автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці.
Порушення вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», виявив неуважність, рухався зі швидкістю, яка перевищує допустиму на даній ділянці дороги, при виникненні небезпеки для руху у виді пішохода ОСОБА_9 , якого він об`єктивно спроможній виявити ще до його виходу на проїжджу частину, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу та допустив на нього наїзд, що спричинило тяжкі наслідки.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому злочині за зазначених вище обставин, визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і визнав фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив суду, що 12.04.2015 близько 12:30 год, керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», на автошляху «Київ-Харків-Довжанський» зі сторони м. Харкова, в напрямку м. Чугуєва, зі швидкістю близько 120 км/год., виявив неуважність, допустив наїзд на пішохода, після чого вийшов із автомобіля, підійшов до постраждалого, який був живим, намагався допомогти, попросив викликати швидку допомогу і співробітників ДАІ, які по приїзду задокументували факт ДТП. В подальшому пропонував сім`ї загиблого чоловіка допомогу для поховання, яку вони прийняти відмовились, у лютому та березні 2016 року дружині потерпілого надіслав грошові кошти у відшкодування моральної шкоди.
Крім визнання вини обвинуваченим, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується:
- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка зазначила, що 12.04.2015 її син ОСОБА_7 управляв автомобілем ВАЗ-2107, їхали по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський», зі сторони м. Харкова, в напрямку м. Чугуєва. Вона знаходилась в салоні автомобіля в якості пасажира, сиділа на передньому пасажирському сидінні. Під`їжджаючи до повороту на смт. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської області, побачила, як з лівого узбіччя на дорогу вибіг чоловік, який намагався перебігти дорогу на іншу сторону. ОСОБА_7 почав гальмувати, сигналити, однак відбувся наїзд на пішохода, від чого його підкинуло на капот і лобове скло, яке той розбив. Після наїзду вони з сином відразу вийшли із автомобіля і підійшли до постраждалого, який був живий і намагався встати. Син залишався на місці події чекати швидку допомогу і ДАІ, коли вони приїхали, лікарі констатували смерть постраждалого;
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 квітня 2015 року, згідно якого автодорога «Київ-Харків-Довжанський» 528 км + 900 м в день ДТП мала сухе рівне асфальтне покриття, на ній наявні сліди гальмування в напрямку руху м. Чугуєва. На відстані 5,7 м від транспортного засобу знаходиться взуття загиблого. При огляді трупа виявлено пошкодження: перелом кісток правої гомілки в нижній третині, перелом кісток лівого передпліччя в середній третині, синці на правій стороні черевної порожнини, праворуч на обличчі та в області носа синці, зі слідами крові. Автомобіль ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1982 року випуску, має пошкодження кузова, переважно в лівій передній частині авто, лобове скло відсутнє, деформація даху, розбита ліва передня фара авто, деформація капоту в лівій частині, розруха передньої панелі та пошкодження переднього бампера, стан рульового управління та гальмівної системи працездатний (а.к.пр.7-10);
- експертним висновком № 150-Чт/15 від 12.04.2015, згідно якого причиною смерті ОСОБА_9 стала тупа травма тіла в результаті дорожньо-транспортної пригоди з переломами кісток і розривом органів, несумісними з життям (а.к.пр.22-27);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.05.2015, з якого вбачається, що в момент, коли пішохід переходив дорогу на нього відбувся наїзд, удар був лівою передньою стороною автомобіля, після удару автомобіль продовжив в гальмуванні зміщуватися вправо і частково зупинятися на правому узбіччі. На місці пригоди ОСОБА_7 показав обставини ДТП та механізм зіткнення автомобіля з пішоходом (а.к.пр.41-43);
- висновком судової авто-технічної експертизи № 347/15 від 21.052015, відповідно до якого в дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_7 повинен був діяти згідно з вимогами п.п. 12.3, 12.6ґ Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_7 є невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з подією, що відбулася (а.к.пр.46-51).
Зазначений висновок підтверджений у судовому засіданні експертом ОСОБА_6 .
Показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, яка пом`якшує покарання, добровільний намір обвинуваченого відшкодувати моральну шкоду, що підтверджується документально наданими в судовому засіданні квитанціями, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, із застосуванням ст. 75 КК України - звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, що вважає необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-автотехнічної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ст.124 КПК України. Речові докази по справі відсутні.
Цивільних позовів у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (роки) роки, з покладенням, відповідно до пунктів 2-4 статті 76 КК України, обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в цю інспекцію для реєстрації.
Судові витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи № 347/15 від 21.052015 в розмірі 736,56 грн, покласти на ОСОБА_7 та стягнути їх з нього на користь державного бюджету України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1