У Х В А Л А
02 листопада 2016 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка, Ананьївського району, Одеської області, громадянина України, українця, не працюючого, освіта середньо-спеціальна, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
- підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України, за наступних обставин.
26 серпня 2016 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись по вулиці Колонтаївській, біля будинку № 23 у м. Одесі, побачивши автомобіль марки ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 , який був припаркований біля зазначеного будинку, з корисливих мотивів керуючись раптово виниклим наміром на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_7 , вартістю 50 000 гривень, шляхом підбору ключа відкрив двері та проник до салону вищевказаного автомобіля.
Перебуваючи в салоні вищевказаного автомобіля, реалізуючи свій злочинний намір, вирвав з-під керма дроти замку запалювання та увімкнувши задню передачу намагався запустити двигун шляхом з`єднання дротів замку запалювання, одночасно просуваючи автомобіль назад в сторону з`їзду на проїжджу частину вулиці Колонтаївській в м. Одесі.
Однак, під час безрезультатних спроб завести двигун автомобіля, просунувшись на відстань близько двох метрів від місця паркування ОСОБА_6 був помічений потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 , після чого, був затриманий працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_6 намагався незаконно заволодіти автомобілем марки ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 , належним ОСОБА_7 .
ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.15 ч.1 ст.289 КК України
26 серпня 2016 року згідно протоколу слідчого слідчого відділення Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 . ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
26 серпня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України, провину по якій останній не визнав.
27.08.2016 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси підозрюваному застосовано запобіжний захід у вигляді застави з зобов`язанням виплатити її не пізніше п`яти днів з дня проголошення ухвали.
Однак, підозрюваний не виконав покладені на нього обов`язки запобіжного заходу та не вніс заставу переховувався від слідства.
05.09.2016 після проведення слідчих (розшукових) дій ОСОБА_6 було оголошено в розшук.
14.09.2016 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси винесена ухвала про затримання з метою доставки в суд для розгляду клопотання про заміну запобіжного заходу на тримання під вартою та досудове розслідування було зупинено в зв`язку з розшуком підозрюваного.
30.10.2016 о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 191 КПК України слідчим СВ Калинівського ВП ГУНП в Вінницькій області та доставлений до Приморського районного суду м. Одеси.
01 листопада 2016 року слідчий слідчого відділу Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_9 , про заміну запобіжного заходу застава та застосувати до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів, мотивуючи клопотання тим, що останній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; на території міста Одеси місце проживання - відсутнє, неодружений, не працевлаштований, що вказує на відсутність міцності соціальних зв`язків ОСОБА_6 не виконав покладені на нього обов`язки обраним раніше запобіжним заходом застава та переховувався від органів досудового розслідування, що є реальні підстави вважати, що намагається втекти від кримінальної відповідальності за інкриміноване правопорушення.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на заміну запобіжного заходу на більш сувору тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на відсутність для цього підстав, відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, захисник підозрюваного зазначив, що його підзахисний до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши надані суду матеріали, допитавши підозрюваного, а також вислухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 5 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 є запобігання переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
27.08.2016 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси підозрюваному ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді застави з зобов`язанням виплатити її не пізніше п`яти днів з дня проголошення ухвали.
Однак, підозрюваний не виконав покладені на нього обов`язки запобіжного заходу та не вніс заставу переховувався від слідства.
Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.
За таких обставин, на переконання суду застосування до підозрюваного ОСОБА_10 , більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що обрання відносно ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, тобто наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_10 , а тому вважає за необхідне змінити ОСОБА_10 запобіжний захід заставу на більш суворий у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Водночас, суд з урахуванням, відсутності законних підстав для утримання ОСОБА_6 під вартою понад встановлених законом строків досудового розслідування вважає за можливе клопотання задовольнити частково та застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу строком на 30 діб.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 185, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання слідчого слідчого відділу Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити частково.
Змінити підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 30 /тридцять діб/ і обчислюється з 02 листопада 2016 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав : __________________________________