ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянула у судовому засіданні у м. Києві 03 листопада 2016 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 26 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2016 року,

Зазначеним вироком
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянки України,
раніше не судимої,
засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Постановлено стягнути з засудженої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.
Вирішено питання речових доказів.
Ухвалою апеляційного суду вирок щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.
За вироком суду приблизно о 20 год. 15 хв. 02 вересня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на побутовому рівні відбулася сварка, під час якої останній завдав ударів ОСОБА_5 .
Приблизно о 22 год. того ж дня сварка продовжилася, і ОСОБА_7 наніс удар ОСОБА_5 по нозі, від якого остання впала. ОСОБА_7 пішов, погрожуючи їй, а вона, тримаючи в руці ніж, яким готувала їжу, вийшла за ним у коридор, де бійка продовжилася. ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 декілька ударів по голові, обличчю, правій руці і ногам, заподіявши легкі тілесні ушкодження. У відповідь на ці дії на ґрунті виниклих неприязних відносин з метою позбавлення життя ОСОБА_5 підійшла до чоловіка, котрий перебував у кімнаті, й умисно кухонним ножем нанесла йому удар у передню поверхню грудної клітини, заподіявши тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, внаслідок чого потерпілий помер на місці події.
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_5 порушує питання про зміну судових рішень та просить перекваліфікувати її дії з ч. 1 ст. 115 на ст. 118 КК України, призначити покарання із застосуванням статей 69-1, 79 КК України і зменшити розмір моральної шкоди, обґрунтовуючи тим, що суд дійшов помилкового висновку про нанесення ОСОБА_7 удару в кімнаті, а не в коридорі, де вона захищалася від побиття чоловіком. Зазначає, що суд при призначенні покарання повною мірою не врахував поведінку потерпілого, який її постійно принижував та бив, її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину і батьків похилого віку, частково відшкодувала заподіяну шкоду. Крім того, наголошує, що, на її думку, розгляд справи апеляційним судом здійснювався незаконним складом суду, оскільки суддя ОСОБА_8 вже брала участь у розгляді цієї справи в 2013 році, внаслідок чого вирок місцевого суду було скасовано, а кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд, при цьому суд визнав неправильною (передчасною) кваліфікацію дій засудженої за ст. 118 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої, котра підтримала свою касаційну скаргу, думку прокурора та потерпілої, які зазначили про необґрунтованість касаційної скарги засудженої, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року підставою для скасування вироку, ухвали чи постанови є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.
При перевірці матеріалів справи касаційний суд установив, що суд апеляційної інстанції справу розглянув з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а ухвала цього суду не відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.
Положеннями ст. 377 КПК України 1960 рокупередбачено, що зміст ухвали апеляційного суду повинен містити виклад суті апеляції, короткий зміст пояснень осіб, які брали участь у судовому засіданні, та докладні мотиви прийнятого судом рішення. В ухвалі має бути проаналізовано й співставлено з наявними у справі доказами всі доводи, викладені в апеляції, і на них має бути дано вичерпну відповідь, а у разі залишення апеляції без задоволення в ухвалі слід зазначити підстави, через які її визнано необґрунтованою. Доводи поданих апеляцій, якщо для того є підстави, перевіряються шляхом проведення судового слідства.

Недотримання цих вимог є істотним порушенням кримінально-процесуального закону, що тягне за собою скасування рішення суду апеляційної інстанції.
ОСОБА_5 , не погоджуючись із постановленим щодо неї вироком, подала апеляцію. Обґрунтовуючи вимоги, викладені в апеляції, засуджена зазначала про незаконність вироку місцевого суду, порушувала питання про зміну судового рішення шляхом перекваліфікації її дії з ч. 1 ст. 115 на ст. 124 КК України. При цьому наголошувала, що удар ножем ОСОБА_7 нанесла в коридорі, захищаючись від протиправних дій чоловіка, після нанесення поранення викликала швидку та намагалася надати першу медичну допомогу. Також наголошувала, що поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що вона перебувала в стані сильного душевного хвилювання, а тому на її думку, її дії повинні були кваліфікуватися за ст. 116 або ст. 123 КК України. Вказувала, що при призначенні покарання суд не звернув уваги на пом`якшуючі покарання обставини і безпідставно не застосував положення ст. 79 КК України.
Проте суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні апеляції засудженої ОСОБА_5 , неповно виклав суть поданої апеляції, належним чином не перевірив усіх викладених у ній доводів, не дав на неї обґрунтованої відповіді і належним чином не мотивував свого рішення про залишення апеляції засудженої без задоволення. При цьому, апеляційний суд послався на ті самі висновки, що й суд першої інстанції, що свідчить про формальний розгляд справи, не проаналізував і не співставив із наявними у справі доказами усі доводи, що наводилися в апеляції, не дав на кожен із них вичерпних мотивованих відповідей, у тому числі у повному обсязі не спростував доводів щодо неправильної кваліфікації дій засудженої, зокрема, щодо наявності в її діях складу злочину, передбаченого ст. 116 чи ст. 123 КК України чи іншої статті, яка передбачає більш м`яке покарання, про які засуджена заявляла в апеляції.
Окрім того, апеляційним судом не було перевірено правильність застосування кримінального закону, з урахуванням судової практики викладеної в постановах Верховного Суду України. Так, в постанові від 14 листопада 2013 року (справа № 5-46кс13) суд звертає увагу, що питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілою, що передували події. Визначальним при цьому є і суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційна скарга засудженої підлягає частковому задоволенню, а ухвала Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2016 року скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.
При новому розгляді кримінальної справи в апеляційному порядку суд повинен виконати вимоги ст. 358 КПК України 1960 року, за необхідності провести судове слідство, перевірити зібрані у справі докази, дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку, ретельно перевірити доводи, наведені в апеляції засудженої, в тому числі і щодо неправильної кваліфікації судом її дій, і з урахуванням усіх обставин справи прийняти законне та обґрунтоване рішення, виклавши його у відповідному процесуальному документі згідно з вимогами закону. При цьому необхідно також врахувати роз`яснення, що містяться в пунктах 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07 лютого 2003 року № 2.

На підставі викладеного та керуючись статтями 394 396 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3