печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» ОСОБА_4 про скасування арешту належного товариству майна грошових коштів у безготівковому вигляді на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» (), № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих в ПАТ «Банк Альянс» (МФО 300119), що накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2016.
Вказане клопотання мотивоване тим, що, на думку заявника, арешт накладено необґрунтовано, оскільки досудовим розслідуванням не доведено, що причетне до порушень закону, кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках товариства є об`єктом злочину чи здобуті злочинним шляхом. Так, ТОВ «УТД «Белшина» зареєстрована за законодавством України 22.06.2007, з 06.08.2010 зареєстровано платником податку на додану вартість, засновником товариства є ВАТ «БЕЛШИНА» (Республіка Білорусь), з часткою в статутному фонді в розмірі 200000,00 грн., кінцевим беніфіціарним власником товариства визначено ВФТ «БЕЛШИНА» та громадянина Білорусі ОСОБА_5 . Вказаними обставинами спростовуються припіщення слідчого про те, що діяльність ТОВ «УТД «Белшина» організовується та контролюється ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
З 29.01.2011 по 31.12.2015 ТОВ «УТД «Белшина» перебувало на обліку в Державній податковій інспекції у м. Чернігові, що підтверджується Довідкою про взяття на облік платника податків №510/10/29-017 від 29.04.2011, з 01.01.2016 на пдставі рішення Голови Державної фіскальної служби України №26220/6/99-99-20-04-02-15-ВПП від 08.12.2015 було переведено на облік до Міжрегіонального головного управління ДФС-ЦО з обслуговування великих платників податків, чим спростовуються твердження слідчого про те, що начальник відділу організації виявлення економічних злочинів оперативного управління Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з керівництвом оперативного управління Білоцерківської ОДПІ, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою власного збагачення, щомісячно одержують неправомірну вигоду від представників ТОВ «УТД «Белшина», оскільки товариство не перебуває на податковому обліку ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, не подає до неї податкову звітність, а тому вказані посадові особи не мали організаційно-розпорядчих повноважень на прийняття будь-яких рішень щодо діяльності цього товариства.
Крім того, заявник зазначає, що станом на 20.04.2016 Державною фіскальною службою України не виносились податкові повідомлення-рішення про нарахування товариству податкових зобов`язань.
Також заявник зазначає, що оскільки жодній службовій особі товариства чи його засновнику не повідомлено про підозру, цивільний позов в провадженні відсутній, а тому з огляду на позицію, висловлені в Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014, на майно товариства не могло бути накладено арешт.
В судовому засіданні представник власника майна вимоги клопотання повністю підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити.
Слідчий, за клопотанням якого було накладено арешт, повідомлений про місце, дату та час розгляду клопотання у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КПК України, в судове засідання не з`явився, причин неприбуття не повідомив, заяви щодо відкладення розгляду клопотання чи будь-яких заперечень на клопотання на адресу суду не подав.
Слідчим суддею, з урахуванням положень 22, 174 КПК України, строків розгляду зазначеної категорії клопотань, а також позиції представника заявника, визнано можливим розглянути клопотання у відсутність особи, за клопотанням якої накладено арешт.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий суддя, вислухавши доводи представника власника майна, вивчивши матеріали клопотання, матеріали судової справи №757/21628/16-к, в рамках якої накладено арешт, а також матеріали, надані представником заявника в судовому засіданні в спростування наявності підстав для арешту майна, надходить до наступного висновку.
Прокуратурою міста Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000402 від 20.04.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2016 накладено арешт на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» (), № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих в ПАТ «Банк Альянс» (МФО 300119).
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Частина 1 ст. 173 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчий суддя не приймає доводів про безпідставність накладення арешту всупереч положень Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014, оскільки слідчим суддею при накладенні арешту було враховано надані слідством дані, наявність на підставі досліджених даних достатніх підстав вважати, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт, відповідає вимогам ст. 98 КПК України, що є підставою для арешту майна згідно частин 2, 3 ст. 170 КПК України, а відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (тобто в даному випадку вказане майно не обов`язково має належати підозрюваному, обвинуваченому, тощо, як на це посилається заявник).
Поряд із тим, слідчий суддя вважає, що поясненнями власника майна, які підтверджуються документально доказами, долученими до матеріалів клопотання та наданими в судовому засіданні, спростовуються посилання слідчого на організацію та контроль ТОВ «Український торгівельний дім «Белшина» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також що ТОВ «Український торгівельний дім «Белшина» щомісячно надавало посадовим особам Білоцерківської ОДПІ неправомірну вигоду за своєчасне реагування на можливе відключення від систем електронної звітності, своєчасне прийняття податкових декларацій, їх перегляд та внесення до податкової бази, усунення недоліків по розбіжностям позитивний висновок по відпрацюванню та прикриття незаконної діяльності тощо, враховуючи, що ТОВ «Український торгівельний дім «Белшина» не перебувало та не перебуває на податковому обліку Білоцерківської ОДПІ.
Слідчий, за клопотанням якого накладено арешт, в судове засідання з розгляду клопотання про скасування арешту майна не з`явився та означених доводів власника майна не спростував.
Слідчий суддя в даному випадку враховує вимоги ч. 3 ст. 132, ч. 1 ст. 173 КПК України, та виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, а відтак приходить до висновку про доцільність задоволення даного клопотання, оскільки власником майна на підставі наданих документів, що не були предметом дослідження слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна, доведено, що на даний час в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2016 на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» (), які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих в ПАТ «Банк Альянс» (МФО 300119).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий судя ОСОБА_1