АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/574/16 Справа № 712/3677/16-к Категорія: ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2016 року про повернення Черкаській місцевій прокуратурі обвинувального акту для усунення виявлених недоліків протягом 20 днів з дня отримання ухвали суду першої інстанції відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семипалатинськ, Казахстан, громадянина України, українця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта вища, одруженого, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, учасником бойових дій, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом та депутатом не являється, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002503 щодо ОСОБА_10 у підготовчому судовому засіданні повернуто Черкаській місцевій прокуратурі для усунення виявлених недоліків протягом 20 днів з дня отримання ухвали суду першої інстанції.

В ухвалі суд першої інстанції зазначив, що слідчим та прокурором не виконані вимоги закону, зокрема в обвинувальному акті повинний бути як виклад фактичних обставин події, так і формулювання обвинувачення, тобто описова і резолютивна частина. В описовій частині зазначаються дані, які стали приводами та підставами початку досудового розслідування, обставини кримінальної події, а також вказується: під ознаки якого кримінального закону (статті) підпадають дії підозрюваної особи (фактично виклад обставин справи в довільній формі). В резолютивній частині підводяться підсумки кримінального розслідування, тобто особі висувається обвинувачення, в якому зазначається час, місце, спосіб, мотиви, що саме вчинила особа та наслідки кримінального правопорушення.

Указує, що у формулюванні обвинувачення сказано, що «...до квартири зайшов ОСОБА_10 , який за допомогою кількох невстановлених досудовим розслідування осіб, що повалили Скардіглі П`єрджорджо проти його волі на підлогу обличчям донизу... викрав з його кишені...». Оскільки вчинення грабежу із застосуванням насильства та вчинення грабежу за попередньою змовою групою осіб є самостійними кваліфікуючими ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 та ч 2 ст. 186 КК України, то формулювання обвинувачення в такому випадку суперечить правовій кваліфікації кримінального правопорушення. У правовій кваліфікації кримінального правопорушення прокурор вказує обидві кваліфікуючі ознаки: і насильство, і попередню змову групи осіб, тобто не конкретизовано саме дії ОСОБА_10 при вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Зазначає, що в обвинувальному акті не визначено роль ОСОБА_10 у вчиненні конкретних дій, оскільки із формулювання обвинувачення вбачається, що саме ОСОБА_10 особисто викрав гроші з кишені потерпілого, викрав зі столу ноутбук із зарядним пристроєм, викрав 3 мобільні телефони, після чого з місця події зник шляхом втечі. Отже, із такого формулювання обвинувачення випливає, що ОСОБА_10 нібито вчинив грабіж у співучасті з іншими особами, в той же час усі дії по викраденню майна здійснив лише ОСОБА_10 , а дії інших осіб обмежилися лише тим, що повалили потерпілого на підлогу.

Крім того, в обвинувальному акті по епізоду відкритого викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою групою осіб, не конкретизовано суму матеріальних збитків; вартість викраденого ноутбуку із зарядним пристроєм вказана приблизно 400 євро, що унеможливить в подальшому визначення завданих збитків в повному обсязі.

Також за епізодом незаконного придбання та зберігання психотропних речовин амфетаміну без мети збуту не вказано, яким шляхом було придбано вищевказану психотропну речовину.

Крім того, зазначає, що стосовно обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України з посиланням обвинувачення на приватний автомобіль ОСОБА_10 , відсутні докази належності такого автомобіля і, зокрема, ОСОБА_10 . Цим автомобілем він лише користувався.

Не погодившись з ухвалою, прокурор, який брав участь у кримінальному провадженні, подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2016 року скасувати та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, ухваленою внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства, неповноти судового розгляду та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Указує, що в порушення вимог ст. 370 КПК України судом в оскаржуваній ухвалі не наведено належні, достатні мотиви та підстави її постановлення.

Крім того, твердження суду першої інстанції про те, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, апелянт вважає незаконним та необґрунтованим, оскільки ця стаття передбачає судовий розгляд, а в даному випадку вирішувались питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду відповідно до ст. 314-315 КПК України.

Зазначає, що виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, є виключно компетенцією прокурора. Оцінка зібраним доказам, їх перевірка, встановлення підтвердження наявності складу того чи іншого кримінального правопорушення на стадії підготовчого судового засідання судом не допускається та не передбачена чинним КПК України.

Вказує, що чинний КПК України не передбачає проведення слідчих (розшукових) дій на цій стадії провадження, тому посилання суду на порушення, які неможливо усунути без проведення слідчих та процесуальних дій, зокрема конкретизувати дії ОСОБА_10 , оскільки, на думку суду, його роль у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не визначена та не встановлена точна сума збитків, апелянт вважає прихованою спробою суду першої інстанції частково відновити інститут додаткового розслідування.

Твердження суду про те, що по епізоду незаконного придбання та зберігання психотропних речовин амфетаміну без мети збуту не вказано, яким шляхом було придбано вищевказану психотропну речовину, апелянт вважає необґрунтованим, оскільки в обвинувальному акті зазначено, яким шляхом було придбано вищезазначену психотропну речовину.

Щодо висновків місцевого суду стосовно обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України з посиланням обвинувачення на приватний автомобіль ОСОБА_10 та відсутності доказу належності такого автомобіля, зокрема ОСОБА_10 , апелянт вбачає їх несуттєвими та такими, які не впливають на кваліфікацію. При цьому зазначає, що дослідження доказів не є предметом підготовчого судового засідання.

Прокурор у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені.

Захисник заперечив проти апеляційної скарги прокурора, просив її відхилити.

Представник потерпілого підтримав позицію прокурора та повідомив, що на даний час потерпілий ОСОБА_11 не знаходиться на території України.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, захисника, представника потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

При цьому для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням згаданої норми закону і не повинен вдаватися в оцінку доказів (їх належності і допустимості), зібраних у кримінальному провадженні у ході досудового розслідування, зокрема, їх достатності для встановлення тих чи інших обставин кримінального правопорушення.

Колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України і безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору.

В обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, формулювання обвинувачення за кожним з них, вказана кваліфікація інкримінованих злочинів, наведений перелік доказів, які сторона обвинувачення вбачає такими, що підтверджують винуватість ОСОБА_10 .

Одночасно колегія суддів враховує і те, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого прокурор здійснює на власний розсуд. У тому випадку якщо суд під час розгляду кримінального провадження по суті дійде висновку про неправильність встановлених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення чи правової кваліфікацій дій обвинуваченого він має право вжити відповідних заходів згідно глави 28 КПК України чи винести відповідне рішення по суті пред`явленого обвинувачення у порядку глави 29 КПК України.

Кримінальним процесуальним законом не передбачені конкретні вказівки прокурору стосовно того, яким чином останній має викласти фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими, та формулювання обвинувачення.

Посилання суду на ігнорування слідчим та прокурором вимог закону щодо зазначення в описовій частині даних, які стали приводами та підставами початку досудового розслідування, обставини кримінальної події, та під ознаки якого кримінального закону (статті) підпадають дії підозрюваної особи (фактично виклад обставин справи в довільній формі), а в резолютивній частині підсумків кримінального розслідування, тобто особі висувається обвинувачення, в якому зазначається час, місце, спосіб, мотиви, що саме вчинила особа та наслідки кримінального правопорушення, як на обставини, що свідчать про невідповідність обвинуваченого акта вимогам ст. 291 КПК України судом, не вмотивовані належним чином і не відповідають фактичним обставинам та вимогам кримінального процесуального закону.

Правильність встановлення фактичних обставин справи, зокрема, в аспекті їх достовірності, доведеності та повноти, має оцінюватися судом при вирішення справи по суті, а не під час попередньої оцінки обвинувального акту на відповідність положенням ст. 291 КПК України. У даному випадку суд дав оцінку фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті, а не формі і змісту останнього.

Посилання місцевого суду на те, що в обвинувальному акті по епізоду відкритого викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою групою осіб, не конкретизована суму матеріальних збитків, а саме вартість викраденого ноутбука із зарядним пристроєм вказана приблизно 400 євро, не є достатньою підставою для повернення обвинувального акта, оскільки можливе уточнення зазначеної суми під час судового розгляду.

Оскільки в обвинувальному акті зазначено, що «12.08.2015 в період часу з 09.10 год. по 09.50 год. в ході проведення огляду місця події за добровільною згодою ОСОБА_10 працівниками міліції в салоні його приватного автомобіля марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 …», колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції стосовно відсутності доказів належності такого автомобіля, зокрема, ОСОБА_10 (цим автомобілем він лише користувався), як на недолік цього акта, є також безпідставними. При цьому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 291 КПК України надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Твердження суду про те, що по епізоду незаконного придбання та зберігання психотропних речовин амфетаміну без мети збуту не вказано, яким шляхом було придбано вищевказану психотропну речовину, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_10 при невстановлених слідством обставинах незаконно, умисно, без мети збуту придбав психотропну речовину амфітамін..

Належне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства України при здійсненні кримінального провадження, забезпечує дотримання розумних строків розгляду справи про обвинувачення особи у вчиненні кримінально караного діяння, що є складовим елементом права особи на справедливий судовий розгляд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, колегією суддів взято до уваги, що цей обвинувальний акт згідно з ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.12.2015 року вже повертався прокуратурі м. Черкаси.

Такі обставини за своїми фактичними даними не впливають на суть і об`єм обвинувачення і можуть бути досліджені під час судового провадження та враховані судом при його вирішення по суті без повернення обвинувального акту прокурору.

Колегія суддів вважає, що суд вправі вказати прокурору на недоліки і суперечності, які містяться в обвинувальному акті, однак у даному разі вони за своїм змістом не є достатньою підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Тому колегія суддів вбачає, що оскаржувана ухвала має бути скасована, а кримінальне провадження має бути повернуте до суду першої інстанції.

Виходячи з указаного вище, а також керуючись ст. 291 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2016 року про повернення Черкаській місцевій прокуратурі обвинувального акту для усунення виявлених недоліків протягом 20 днів з дня отримання ухвали суду першої інстанції відносно ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :