У Х В А Л А
Іменем України
07 вересня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу представника потерпілого ТОВ «Ековод» ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП України в м.Києві ОСОБА_4 від 21 липня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0006510 від 03 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, -

в с т а н о в и в :
до Шевченківського районного суду м.Києва 30 серпня 2016 року надійшла скарга представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ТОВ «Ековод» на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП України в м.Києві ОСОБА_4 від 21 липня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0006510 від 03 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

Свою скаргу представник потерпілого ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є помилковим та передчасним, а постанова невмотивована. Так, заявник посилається на те, що оскаржувана постанова містить лише короткий виклад обставин кримінального правопорушення, при цьому відсутні будь-які посилання на докази, які зібрані в ході досудового розслідування. Зокрема, як зазначає заявник, не проведено допиту потерпілого, свідків (працівників ТОВ «Ековод») щодо долучених потерпілим письмових документів, не проведено очної ставки між керівником ТОВ «Ековод» та ОСОБА_5 , не надано правової оцінки обставинам та фактам, що встановлені рішеннями судів, прийнятими за результатами розгляду справ, учасниками яких є ТОВ «Ековод» та ОСОБА_5 , не надано правової оцінки показанням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не перевірено їхню достовірність з огляду на те, що вони є чоловіком та дружиною, не здійснено інших слідчих та розшукових дій. Представник потерпілого ОСОБА_3 просить скасувати постанову від 21 липня 2016 року про закриття кримінального провадження №0006510 від 03 червня 2015 року, зобов`язати Шевченківське УП ГУ НП України в м.Києві поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні та провести його у відповідності з вимогами КПК України.

В судовому засідання представник потерпілого підтримав доводи скарги з мотивів у ній наведених та просив її задовольнити.

У судове засідання суб`єкт оскарження, будучи належним чином повідомленим по дату та час розгляду скарги, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду скарги до суду не подавав.

Також суб`єктом оскарження на неодноразові запити суду не були надані матеріали закритого кримінального провадження №0006510 від 03 червня 2015 року.

Враховуючи, що відповідно до ст.306 КПК України скарги на рішення про закриття кримінального провадження розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту їх надходження, а відсутність слідчого, який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, вважає за необхідне розглянути скаргу з урахуванням наявних у суду матеріалів.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя, вислухавши доводи представника потерпілого, вивчивши матеріали скарги, вважає необхідним скаргу задовольнити частково.

Так, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як встановлено, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не виконано.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Слідчий суду не надав для вивчення матеріали кримінального провадження №0006510 від 03 червня 2015 року на спростування доводів скарги. При цьому до скарги долучено копію оскаржуваної постанови, а також заявником в судовому засіданні надано копію заяви директора та засновника ТОВ «Ековод» ОСОБА_7 про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за якою розпочато кримінальне провадження, а отже аналізуючи зазначені документи, вважаю за можливе розглянути скаргу по суті.

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 21.07.2016 року старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м.Києві ОСОБА_4 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0006510 від 03 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.191 КК України, виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте ці положення кримінально - процесуального закону фактично були порушені слідчим при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Виносячи оскаржувану постанову, слідчий вивчивши матеріали кримінального провадження та показання свідків, прийшов до висновку про те, що під час досудового розслідування доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_5 до привласнення ввіреного йому майна здобуто не було. Крім цього, згідно показань свідків, 12.05.2015 року ОСОБА_7 проводила перерахунок приладів в ході якого було виявлено відсутність 87 одиниць, які передавались постійним клієнтам для реалізації. 18.05.2015 року грошові кошти за 20 приладів були їй повернуті, а решта обладнання в кількості 67 одиниць була повернута до товариства 20.05.2015 року у ранковий час.

При цьому як вбачається зі змісту зазначеної постанови від 21.07.2016 року слідчим у постанові наведено зміст показань директора ТОВ «Ековод» ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , а також зазначено про те, що були допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтримали показання ОСОБА_5 .

Втім, слідчим суддею встановлено, що показання осіб, які були допитані в ході досудового слідства, не отримали відповідного аналізу, а зміст показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у постанові взагалі відсутній, що не дозволяє їх проаналізувати на предмет достовірності та узгодження з іншими доказами.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 21.07.2016 року не містить посилань на будь-які документи, дані яких доводили б або спростовували обставини, викладені у заяві про кримінальне правопорушення, в тому числі про те, чи є ОСОБА_5 посадовою особою ТОВ «Ековод», чи укладено між ним та потерпілим договір про повну матеріальну відповідальність, чи була проведена інвентаризація товарно-матеріальних цінностей на ТОВ «Ековод» у вказаний період та її результати, не зазначено, чи була виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей та на яку суму, відсутні посилання на докази, які б підтверджували факт повернення до ТОВ «Ековод» побутових приладів електроактиваторів води у кількості 87 одиниць, а також інші відомості, які мають значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не було здійснено дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, є немотивованою та необґрунтованою.

Крім того, за умови ненадання суб`єктом оскарження матеріалів закритого кримінального провадження, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, а саме: верховенства права, змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивності, слідчий суддя приходить до висновку, що суб`єктом оскарження не спростовано доводи представника потерпілого ТОВ «Ековод» адвоката ОСОБА_3 , які викладені у скарзі.

Таким чином, слідчим не вжиті вичерпні заходи, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Всупереч покладених на слідчого обов`язків щодо доведення обставин, які є підставою закриття кримінального провадження, слідчим не вжито заходів, спрямованих на їх підтвердження чи спростування, що свідчить про очевидну неповноту та однобічність досудового розслідування.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження, що слідчим не здійснено.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте слідчим суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, без належної перевірки обставин подій, які є предметом дослідження у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга представника потерпілого ТОВ «Ековод» адвоката ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково, а постанова старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП України в м.Києві ОСОБА_4 від 21 липня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0006510 від 03 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, - підлягає скасуванню.

Разом з тим, слідчий суддя, з урахуванням вимог ч.3 ст. 26, ч.2 ст. 307 КПК України, не вповноважений на прийняття рішення, яким зобов`язати Шевченківське УП ГУ НП України в м.Києві поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні та провести його у відповідності з вимогами КПК України, а тому приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_3 в цій частині.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :

Скаргу представника потерпілого ТОВ «Ековод» ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП України в м.Києві ОСОБА_4 від 21 липня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0006510 від 03 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП України в м.Києві ОСОБА_4 від 21 липня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0006510 від 03 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, скасувати.

У задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: