АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/368/16 Справа № 703/5550/15-к Категорія: ч.2 ст.186, ч.1 ст.263 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 , ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.1 ст.263 КК України і йому призначено покарання:

- за ст.186 ч.2 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ст.263 ч.1 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Остаточно призначено покарання ОСОБА_9 у виді 4 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 процесуальні витрати в сумі 1305 грн.60 коп. на користь держави за залучення експертів.

Зараховано в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні відбування покарання в період з 09.09.2015 року по 03.02.2016 року, що складає 9 місяців і 20 днів.

Вирішена доля речових доказів, колегія суддів
в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що 25 липня 2015 року близько 14 год., знаходячись біля території Смілянської загальноосвітньої школи №11, розташованої по вул..Репіна,47 в м.Сміла Черкаської області, де умисно, відкрито, з корисливих мотивів демонтував 2 секції паркану вартість по 300 грн. за 1 шт., чим заподіяв матеріальної шкоди школі на загальну суму 600 грн.

Він же, 02 серпня 2015 року близько 14 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня», що розташована по вул..Павлова,46 в м.Сміла Черкаської області із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось в нанесенні одного удару ОСОБА_10 частиною дошки по корпусу, заподіявши фізичний біль потерпілому, після чого умисно, відкрито, з корисливих мотивів заволодів гаманцем вартістю 50 грн. та грішми в сумі 500 грн., а також пенсійною карткою «Приват Банку», чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 550 грн.

Він же, 08 вересня 2015 року близько 20 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , умисно, відкрито, з корисливих мотивів зірвав із шиї ОСОБА_11 золотий хрестик 585 проби, вагою близько 4 гр., вартістю 500 грн. за 1 гр., чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_11 на суму 2000 грн.

Він же, на початку січня 2015 року у невстановлений слідством день та час перебуваючи біля загальноосвітньої шкоди №1, розташованої по вул..Леніна, 66 в м.Сміла Черкаської області, у невстановленої слідством особи незаконно придбав предмет, зовні схожий на гранату Ф-1.

Згідно висновку експерта предмет є оборонно осколковою гранатою Ф-1 спорядженою вибуховою речовиною масою 50-56 гр., яка придатна до вибуху.

01.09.2015 року ОСОБА_9 переніс гранату до квартири знайомої ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав до часу її виявлення працівниками міліції, тобто до 10.09.2015 року.

На вирок суду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання, застосувавши йому вимоги ст.69 КК України і зменшити розмір покарання.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини покарання, не звернув уваги на судову практику, де при наявності двох пом`якшуючих обставин покарання суди застосували вимоги ст.69 КК України і зменшували розмір покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 без задоволення, перевіривши та обговоривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинах ґрунтується на зібраних в справі доказах, які досліджені в судовому засіданні і їм дана вірна юридична оцінка.

Кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.

Ні обставини справи, ні доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ніким із учасників процесу не оспроюється.

Призначаючи покарання суд врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і вірно дійшов висновку про можливість перевиховання ОСОБА_9 лише за умови ізоляції від суспільства.

Колегія суддів не може погодись із доводами захисника про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 вимог ст.69 КК України та призначення йому покарання меншим за розміром, чим передбачено в санкції статті 186 ч.2 і статті 263 ч.1 КК України, оскільки призначення покарання за вимогами ст.69 КК України нижче від найнижчої межі можливе за умови відсутності обтяжуючих обставин покарання та наявності пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину.

Встановлено, що ОСОБА_9 будучи раніше судимою особою, на шлях виправлення не став, а знову вчинив три епізоди грабежу та незаконне поводження зі зброєю. Дані злочини відносяться до категорії тяжких.

Слід звернути увагу на інтенсивність вчинення злочинів, що свідчить про стійкість злочинних намірів.

Крім цього, злочини були вчиненні в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною покарання. За сукупністю злочинів суд призначив майже мінімальний розмір покарання.

Колегія суддів не може взяти до уваги заявлене клопотання обвинуваченого про допит в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які нібито можуть пояснити, що він ОСОБА_9 був відсутній в період, коли була придбана ним граната і тим самим він не причетний до вчинення злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, виходячи з наступного.

Згідно протоколу огляду місця події від 10.09.2015 року вказаний вибуховий пристрій був виявлений в домоволодінні ОСОБА_12 , яка дала на це добровільну згоду (а.с. 46-48).

Як під час досудового розслідування, так і в суді ОСОБА_9 пояснив, що на початку січня 2015 року біля школи №1 в м.Сміла придбав гранату у невідомого чоловіка. У вчиненому розкаюється і просить суворо його не карати.

Дані обставини встановлені з його слів.

Крім цього, сам обвинувачений апеляційної скарги не подавав і не оспорював обставини події з гранатою. В поданій апеляційній скарзі захисника, який спілкувався з обвинуваченим також жодного слова немає про непричетність ОСОБА_9 до вчиненого злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України.

Суть апеляційної скарги зводиться в проханні пом`якшити призначене покарання шляхом застосування вимог ст.69 КК України.

Безпідставним є клопотання обвинуваченого та його захисника про приєднання до матеріалів справи листа «Благодійного фонду» за підписом ОСОБА_13 , де зазначено, що ОСОБА_9 приходив профілактичне лікування, оскільки благодійний фонд лікуванням не займається, дані обставини були відомі обвинуваченому, він про них не заявляв ні під час досудового розслідування, ні під час розгляду справи в суді, тому вони є надуманими.

Колегія суддів розглядає справу в межах апеляційної скарги і вважає, що заявлені клопотання обвинуваченим та його захисником направлені на ухилення від відповідальності, зменшення обсягу обвинувачення та затягування справи розглядом.

При таких обставинах будь-яких підстав для застосування вимог ст.69 КК України колегія суддів не вбачає.

Призначене покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, знаходиться в межах санкції статей Особливої частини Кодексу і є достатнім для перевиховання ОСОБА_9 та недопущення вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 04 лютого 2016 року по 13 травня 2016 року включно, що становить 3 місяці і 10 днів, а з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні відбування покарання становить 6 місяців і 20 днів.

Разом відбутий строк буде становити на час вступу вироку в законну силу 1 рік 4 місяці і 10 днів.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 залишити тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2016 року, яким ОСОБА_9 , 1984 р.н. визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.2, 263 ч.1 КК України до остаточної міри покарання у виді 4 років позбавлення волі залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання термін його перебування під час попереднього ув`язнення в період з 04 лютого 2016 року по 13 травня 2016 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні відбування покарання що становить 6 місяців і 20 днів, а разом відбутий строк буде становити 1 рік 4 місяці і 10 днів.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, але дані судові рішення можуть бути оскарженні в касаційному порядку на протязі 3 місяців.

Головуючий :

Судді :