ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:[1]
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 20 жовтня 2016 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Соснівського районного суду
м. Черкаси від 25 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 листопада 2015 року щодо засудженого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, не судимого,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисник виклав вимогу про скасування зазначених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, мотивуючи неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність у частині кваліфікації дій засудженогоОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України, а не за ст. 118 КК України. Вказав на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, наголошуючи на тому, що засуджений після спричинених йому тілесних ушкоджень від удару пляшкою по голові діяв, захищаючи себе, тобто із перевищенням меж необхідної оборони.
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років. Цим вироком також вирішено питання щодо заявленого цивільного позову, процесуальних витрат та долю речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що
він 17 жовтня 2014 року, приблизно о 22 год., будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території ТОВ «КІТО» на вул. Луценка, 6
у м. Черкаси, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, за раптово виниклим умислом на умисне протиправне заподіяння смерті, наніс потерпілому ОСОБА_8 ножем і руками тілесні ушкодження у виді травми шиї з раною на її боковій поверхні й ушкодження правої сонної артерії, рани на задній поверхні шиї та рани на верхній частині спини; травми голови у виді синців і саден на голові, крововиливів у м`які покрови голови, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка, синців на кистях, від чого останній помер на місці вчинення злочину. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 18 жовтня 2014 року № 03-01/782 причиною смерті потерпілого є поранення шиї з ушкодженням сонної артерії, яке супроводжувалося масивною зовнішньою кровотечею та привело до гострого недокрів`я внутрішніх органів.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 17 листопада
2015 року апеляційні скарги прокурора і засудженого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок суду від 25 червня 2015 року щодо нього без зміни.
Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
При перевірці матеріалів кримінального провадження, оскаржуваних судових рішень касаційним судом встановлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та саме таку кваліфікацію його дій судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку наведено докладні мотиви. Оцінка доказів відповідно до ст. 94 КПК України є виключною компетенцією суду, що постановив вирок.
Посилання захисника у касаційній скарзі на безпідставність засудження ОСОБА_6 за вчинення умисного вбивства є необґрунтованими, оскільки його доводи про те, що останній наніс потерпілому удари ножем і руками, діючи на захист себе від небезпечного посягання, тобто із перевищенням меж необхідної оборони, є непереконливими та спростовуються встановленими судом обставинами провадження.
Так, згідно із ч. 3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.
Суд правильно встановив, що положення цієї статті не підлягають застосуванню, оскільки суду не надано жодного доказу, що на момент нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому, від яких той помер, щодо нього існувало реальне суспільне небезпечне посягання на його життя і здоров`я, що є підставою для визнання дій особи такими, що вчиненні із перевищенням меж необхідної оборони.
У кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, які свідчать, що засуджений саме з метою умисного вбивства потерпілого наніс останньому удари ножем і руками в область шиї та голови, внаслідок чого настала смерть потерпілого на місці події.
За встановлених судами фактичних обставин кримінального провадження дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковано правильно.
Апеляційний розгляд проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Доводи засудженого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК України замість ст. 118 КК України, аналогічні наведеним його захисником у касаційній скарзі, всебічно розглянуті апеляційним судом, який відмовив у їх задоволенні, навівши докладні мотиви прийнятого рішення.
Судом апеляційної інстанції також констатовано, що дії ОСОБА_6 свідчать про направленість його умислу на позбавлення життя ОСОБА_8 з огляду на характер заподіяння тілесних ушкоджень, їх локалізацію та механізм спричинення (травма шиї з раною на її боковій поверхні та ушкодження правої сонної артерії, рани на задній поверхні шиї і рани на верхній частині спини, травми голови у вигляді синців і саден на голові, крововиливи у м`які покрови черепу, крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку і мозочка).
З огляду на те, що закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 376, 434, 436, 438 КПК України, суд
Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження за касаційною скаргою № 5-1541км16 Категорія: ч.1 ст. 115 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_10
Доповідач в касаційній інстанції: ОСОБА_1