Номер провадження: 11-кп/785/353/16
Номер справи місцевого суду: 500/6815/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 18 грудня 2015 року, -
встановив:
Оскарженим вироком обвинувачений ОСОБА_8 , засуджений за ст. 296 ч. 1 КК України до покарання у виді арешту строком на один місяць.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 :
на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріального збитку - 3149 грн. 96 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 1000 грн., та 5000 грн. за відшкодування витрат на надання юридичної допомоги; .
на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 1000 грн., та 5000 грн. за відшкодування витрат на надання юридичної допомоги;
ОСОБА_12 засуджений за те, що він, 09 квітня 2014 року, близько 17 год. 00 хв., будучи в стані алкогольного сп`яніння і знаходячись у Ленінському парку, який розташований на розі пр. Суворова та вул.. Комсомольській в м. Ізмаїл Одеської області, безпричинно вчинив хуліганські дії стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Вказані дії виразились в тому, що ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок, почав голосно висловлюватися нецензурною ланкою в адресу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а потім, проявляючи особливу зухвалість, став навмисно завдавати удари ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , кидав в них каміння, спричинивши потерпілим легкі тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 стверджує що вирок суду першої інстанції є необгрунтований, в зв`язку з невідповідністю висновку суду фактичним обставинам справи.
Крім того, ОСОБА_12 стверджує, що його вина в інкримінованому йому злочині не доведена.
З урахуванням викладеного, обвинувачений ОСОБА_12 просить вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 18 грудня 2015 року - скасувати, кримінальне провадження відносно нього закрити в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого та вважав необхідним вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а вирок зміні, з таких підстав.
Що стосується доводів апеляційної скарги про необгрунтованість засудження ОСОБА_8 , апеляційний суд приходить до висновку про те, що такі доводи не можуть бути взяті до уваги.
Як обгрунтовано зазначив суд першої інстанції, вина ОСОБА_8 у вчиненні хуліганства підтверджується показаннями потерпілих, працівника міліції ОСОБА_13 , який прибув на місце події за викликом і бачив, як ОСОБА_8 вчиняв хуліганські дії.
Згідно з висновками судово-медичної експертизи ОСОБА_8 спричинив обом потерпілим легкі тілесні ушкодження забиті рани та синці.
В результаті медичного огляду обвинуваченого було встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, в ході судового розгляду було встановлено, що події відбувались в світлу пору доби, в парку відпочинку через що відбулось грубе порушення громадського порядку.
Зазначені докази не є суперечливими, вони узгоджуються між собою і в сукупності підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні злочину.
Таким чином апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про доведеність вини і наявність в діях ОСОБА_8 ознак хуліганства, тому апеляційна скарга в цій частині не підлягає задоволенню.
Твердження про можливу кваліфікацію дій обвинуваченого, як дрібне хуліганство, на думку апеляційного суду є необгрунтованими, виходячи з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, в процесі хуліганських дій обвинувачений заподіяв потерпілим легкі тілесні ушкодження, що свідчить про наявність в його діях кваліфікуючої ознаки особлива зухвалість, і обумовлює кваліфікацію його дій за ст.296 ч.1 КК України.
Між тим, доводи апеляційної скарги, стосовно суперечливих висновків суду першої інстанції про пошкодження куртки потерпілого, на думку апеляційного суду заслуговують на увагу з таких підстав.
З обвинувального висновку вбачається, що в процесі хуліганських дій обвинувачений пошкодив куртку потерпілого ОСОБА_10 .
Однак у вироку суд першої інстанції зазначив що в результаті хуліганських дій ОСОБА_8 була пошкоджена куртка потерпілого ОСОБА_11 .
В судовому засіданні зазначена куртка оглянута не була, а обставини її пошкодження ретельно не з`ясовані.
За таких обставин висновок суду першої інстанції в частині пошкодження ОСОБА_8 куртки потерпілого ОСОБА_11 , під час хуліганства, не грунтується на досліджених доказах, що свідчить про невідповідність висновків суду в цій частині фактичним обставинам кримінального провадження, що, відповідно до положень ст.409 ч.1 п.2); 411 ч.1, п.1) КПК України, є підставою для виключення з вироку вказівки суду першої інстанції про те, що в результаті хуліганських дій ОСОБА_8 була пошкоджена куртка потерпілого ОСОБА_11 .
Обгрунтованими також апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги стосовно того, що не може бути використаним як доказ вини ОСОБА_8 його інша судимість.
В мотивувальній частині вироку суд першої інстанції зазначив, що в судовому засіданні встановлено, що приблизно в той же час ОСОБА_8 вчинив інший злочин.
В матеріалах кримінального провадження міститься копія вироку стосовно ОСОБА_8 (а.п.105) та відомості про його судимість (а.п.100), з яких вбачається, ОСОБА_8 був засуджений 15 липня 2014 року за вчинення 09 квітня 2014 року злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України.
Між тим, суд не зазначив у вироку, яким чином вказана судимість стосується цього кримінального провадження і доводить вину ОСОБА_8 у вчиненні хуліганства.
На думку апеляційного суду попередній вирок стосовно ОСОБА_8 є неналежним доказом, який не має відношення до цього кримінального провадження, тому має бути виключений переліку доказів вини обвинуваченого, наведених у вироку.
Заперечення апеляційної скарги стосовно задоволення судом цивільного позову, на думку апеляційного суду також є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з виходячи з таких підстав.
Задовольняючи цивільний позов, суд першої інстанції приділив у вироку увагу підставам для стягнення з обвинуваченого певних сум на відшкодування моральної та майнової шкоди.
Зокрема суд зазначив, що обвинувачений має нести відповідати за шкоду, спричинену в результаті його злочинних дій.
Між тим, суд першої інстанції не приділив належної уваги дослідженню доказів, що підтверджують обгрунтованість сум, зазначених в цивільних позовах потерпілих, не пересвідчився в необхідності придбання потерпілими саме тих лікувальних засобів, вартість яких була відшкодована.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що слід скасувати вирок в частині вирішення цивільних позовів, направивши цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 370-372, 376, 404, 405, 407, 409, 410, 411, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -
ухвалив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 частково задовольнити.
Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 18 грудня 2015 року, стосовно ОСОБА_8 змінити.
Скасувати вирок в частині вирішення цивільних позовів, направивши цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для розгляду в порядку цивільного судочинства.
Виключити з оскарженого вироку вказівку суду про те, що в результаті хуліганських дій ОСОБА_8 була пошкоджена куртка потерпілого ОСОБА_11 .
Виключити з оскарженого вироку посилання суду на попередній вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 15 липня 2014 року, стосовно ОСОБА_8 , як на доказ його вини у вчиненні хуліганських дій.
В решті оскаржений вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді апеляційного суду
Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2 .