В И Р О К
іменем України
м. Київ "04" липня 2016 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне справу по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого на посаді бармена у ТОВ «Сушия», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною освітою, працюючого мотористом ГСК «Лівобережний», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , 21 вересня 2015 року приблизно о 22-00 год. на автомобілі «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , перебували за адресою: м. Київ, бульв. Давидова, 7, де помітили біля будинку автомобіль марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 , залишений біля будинку. В цей момент в них з`явився злочинний корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою, групою осіб.
Реалізуючи свої злочинні наміри та діючи з чітко розподіленими ролями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , підійшли до вищевказаного автомобіля та пересвідчились, що даний автомобіль відчинений та перебуває в неробочому стані.
В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за допомогою троса причепили автомобіль марки ««ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_2 , до автомобіля «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому за кермо автомобіля марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 сів ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 керував автомобілем «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 та почали буксирувати цей автомобіль від місця вчинення злочину в напрямку житлового будинку 2/35 по просп. Гагаріна в м.Києві. Проте через технічну несправність автомобіля «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 вони доїхали до будинку по АДРЕСА_3 , де тимчасово залишили вказаний автомобіль до усунення несправності автомобіля, що належить ОСОБА_9 .

В подальшому, 22.09.2015 року о 15 год. 20 хв., маючи на меті продовжити буксирування автомобіля «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 до будинку за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повернулись до місця, де вони напередодні залишили викрадений ними автомобіль за адресою: м. Київ вул. Ентузіастів, 21/1, закріпили до нього буксирувальний трос, та за кермо автомобіля марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , сів ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 керував автомобілем «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 .

В подальшому, 22 вересня 2015 приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 21/1, під час буксирування автомобіля «ВАЗ 2103» д/н НОМЕР_2 були затримани працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, надав покази, якими підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, а саме, що 21 вересня 2015 року приблизно о 22-00 год. він з ОСОБА_10 , перебували за адресою: м. Київ, бульв.Давидова, 7, де помітили біля будинку автомобіль марки «ВАЗ 2103», бежевого кольору, який був в неробочому стані. Оскільки власника данного автомобіля ОСОБА_9 з ОСОБА_10 не знайшли, то вирішили забрати автомобіль на запчастини. Поставивши в неробочий автомобіль свій акумулятор вон почали його транспортувати за допомогою іншого автомобіля «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 на буксирі та були затримані працівниками поліції.

Щиро розкаюється у скоєному. Просить суворо його не карати.

Оскільки автомобіль був у неробочому стані, тому вважає що цивільний позов є необґрунтований. Цивільний позов визнає в частині моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_10 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, надав покази, якими підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, а саме, що 21 вересня 2015 року, перебуваючи за адресою: м. Київ, бульв. Давидова, 7, під час пробіжки він побачив автомобіль автомобіль марки «ВАЗ 2103», бежевого кольору та вирішив, що він в неробочому стані, оскільки даний автомобіль був гнилий, двері у ньому були відчинені, автомобіль був покритий мохом, був брудний. В подальшому він повідомив ОСОБА_9 , що знайшов неробочий автомобіль. ОСОБА_9 є власником такого ж автомобіля і йому були потрібні запчастини. Він разом з ОСОБА_9 намагались дізнатись хто власник автомобіля, щоб його купити, але власника не знайшли.

Оскільки власника данного автомобіля не знайшли, то у спільній розмові, вирішили забрати автомобіль на запчастини. Приблизно о 21 год. 30 хв. причепили трос до автомобіля і почали його буксирувати, поки автомобіль ОСОБА_9 не зламався, тому вони вирішили залишити автомобілі і піти додому.

22 вересня 2015 року вони удвох вирішили забрати автомобіль прийшли на вул. Ентузіастів, поставили свій акумулятор, але під час буксирування були затримані працівниками поліції.

Щиро розкаюється у скоєному, жалкує про свої дії, просить суворо його не карати та запевнив суд, що більше не повторить подібного.

Цивільний позов визнає тільки в частині моральної шкоди. Матеріальну шкоду не визнає, оскільки автомобіль був у неробочому стані, тому вважає що цивільний позову цій частині необґрунтованим.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, а тому, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.

За результатами судового розгляду суд вважає доведеною винність ОСОБА_9 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.289 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинуваченого, його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, але враховуючи його щире каяття та молодий вік, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Суд також вважає доведеною винність ОСОБА_10 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.289 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинуваченого, його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, але враховуючи його щире каяття та молодий вік, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 незаконно заволоділи транспортним засобом не з метою власного збагачення, або перепродажу, відсутність у них відмичок, або спеціальних пристосувань для вчинення аналогічних правопорушень, які б свідчили про системний характер їх дій, суд не вбачає необхідності призначати їм додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинувачених в рівних долях.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Вирішуючи цивільний позов заявлений у кримінальному провадженні потерпілим, суд керується вимогами ст. 129 КПК УКраїни, відповідно до яких, - ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Оскільки потерпілим та його представником в судовому засіданні не доведено підстав для задоволення цивільного позову в частині матеріальної шкоди, суд вважає, що в цій частині позов не підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає, що цивільний позову підлягає частковому в частині вимог щодо моральної шкоди у розмірі, який на думку суд може компенсувати потерпілому його моральні страждання та переживання у зв`язку із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Також стягненню з обох обвинувачених підлягають витрати потерпілого на правову допомогу, пов`язану із даним кримінальним правопорушенням.

Керуючись ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 129, 349,370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 домашній арешт, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задовольнити частково, стягнувши на його користь моральну шкоду у розмірі 2000 грн. з кожного засудженого.

Стягнути обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 витрати потерпілого на правову допомогу, в розмірі 3200 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рівних долях судові витрати в сумі 491 грн. 04 коп. на користь держави за проведення судових експертиз, по 245 грн. 52 коп. з кожного.

Речові докази: автомобіль ВАЗ «2103» бежевого кольору д/н НОМЕР_3 який знаходяться на зберіганні ТВМ-4 Дніпровського районного УП ГУ НП у м. Києві повернути потерпілому ОСОБА_11 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , ключі від автомобіля збрелком, які знаходяться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження повернути потерпілому ОСОБА_11 ; автомобіль ВАЗ «2103» д/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , ключи від автомобіля, трос червоного кольору залишити у володінні ОСОБА_9 ; CD-диск із роздруківкою номерів НОМЕР_6 та НОМЕР_7 залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження; CD-R «Polaroid», ємністю 700 mb залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: