Справа № 496/2257/16-к
Провадження № 1-кп/496/175/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такелажника 1 відділення такелажного взводу 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , матроса, раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді такелажника 1 відділення такелажного взводу 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос» 05.05.2016 року, з метою тимчасового ухилення від несення обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутній за місцем проходження військової служби до 12:30 год. 27 червня 2016 року включно, проводячи вказаний період часу на власний розсуд, не пов`язаний з обов`язком проходження військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні вказаного злочину і його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного він задовільно характеризується, раніше не судимий, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, не виїжджати на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_1