1 із 3 Справа № 303/4601/15-к
Провадження № 1в/303/146/16
УХВАЛА
02 серпня 2016 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретарі ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
заявника ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево заяву (клопотання) ОСОБА_3 про накладення арешту на майно засудженого в порядку частини 6 статті 170 КПК України,
В С Т А Н О В И В:
Потерпіла ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою (клопотанням) про накладення арешту на майно засудженого за частиною 1 статті 115 КК України ОСОБА_6 , а саме на будинок АДРЕСА_1 .
Клопотання вмотивоване тим, що вироком Мукачівського міськрайонного суду від 02 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним за частиною 1 статті 115 КК України та призначено покарання у вигляді 9 (дев`яти років) позбавлення волі. Цивільний позов потерпілої задоволено частково, стягнуто на її користь 100000 гривень моральної шкоди.
Оскільки, є підстави вважати, що родичі обвинуваченого намагаються відчужити нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1 заявник(потерпіла) просить накласти арешт на нерухоме майно з метою забезпечення виконання рішення суду в частині задоволеного цивільного позову.
В судовому засіданні заявник підтримала подане клопотання, зазначила що вирок не набув законної сили тому в порядку частини 6 статті 170 КПК України наділена правом звернення до суду із таким клопотанням. Крім того, зазначила, що при зверненні до суду з цивільним позовом просила накласти арешт на майно, однак, до цього часу питання не вирішено.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що таке не відповідає вимогами статтей 170-171 КПК України. Крім того, заявник зверталася з аналогічним клопотанням в процесі судового розгляду.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали поданого клопотання суд приходить до наступного.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у
2 із 3
кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
В той же час, відповідно до частини 8 статті 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Судом встановлено, що 02 липня 2016 року вироком Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_6 визнано винним за частиною 1 статті 115 КК України та призначено покарання у вигляді 9 (дев`яти років) позбавлення волі. Цивільний позов потерпілої задоволено частково, стягнуто на її користь 100000 гривень моральної шкоди.
При цьому, при зверненні до суду з позовною заявою потерпіла (цивільний позивач) просила накласти арешт на нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме будинок АДРЕСА_1 .
В свою чергу, Витягом з реєстру права власності на нерухоме майно (станом 02 серпня 2016 року) підтверджується, що вказаний вище будинок належить засудженому на праві спільної часткової власності. Крім того, даний витяг містить інформацію про державну реєстрацію обтяжень - заборону на нерухоме майно на підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 22 березня 2016 року.
26 липня 2016 року захисник засудженого ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою на вказаний вище вирок суду.
Частиною 6 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Аналіз наведених вище норм, дає підстави вважати, що питання щодо накладення арешту на майно засудженої особи вирішується при ухваленні вироку судом, з метою забезпечення цивільного позову. Така позиція узгоджується з нормами статтей 131,170,374 КПК України, відповідно до яких у разі визнання особи винуватою, суд приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Як зазначено вище, при зверненні до суду з цивільним позовом, потерпілою порушено питання накладення арешту на майно ОСОБА_6 , а саме приватного будинку АДРЕСА_1 . 28 липня 2016 року заявник повторно звернулася до суду з аналогічним клопотанням після ухвалення вироку судом.
Таким чином, заявлене ОСОБА_3 повторне клопотання про накладення арешту на нерухоме майно засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, оскільки подане після прийняття рішення по кримінальному провадженню. Крім того, зазначене в клопотанні нерухоме майно належить засудженому ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності.
Разом з тим, потерпілій ОСОБА_7 слід роз`яснити право на апеляційне оскарження вироку суду відповідно до статтей 393-395 КПК України.
3 із 3
Керуючись статтіми 131, 170-173,371-372 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви (клопотання) ОСОБА_3 про накладення арешту на майно засудженого ОСОБА_6 в порядку частини 6 статті 170 КПК України відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії судового рішення.

Головуюча ОСОБА_1