1Справа № 335/1769/14-к 1-кп/335/68/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

присяжних: ОСОБА_6 ,

при секретарі ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні, на підставі статті 331 КПК України, головуючий поставив на розгляд питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

Прокурор у судовому засіданні зазначив про необхідність продовження строків тримання під вартою всім обвинуваченим на 60 днів, оскільки на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_9 та захисники обвинувачених у судовому засіданні проти продовження строків тримання під вартою заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_12 у судове засідання конвоєм не доставлений через стан здоров`я.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, ухвалою від 25 липня 2016 р. продовжено ОСОБА_12 , ОСОБА_9 строк тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі Управління пенітенціарної служби України в Запорізькій області строком на 60 днів, тобто до 22 вересня 2016 р.

Таким чином, строк тримання під вартою обвинувачених, встановлений ухвалою суду, закінчується 22 вересня 2016 р.

Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Зокрема, положеннями КПК України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутація та майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання.

Однак, як вбачається з матеріалів даної справи, суду не надано матеріалів, на підставі яких суд при їх оцінки в сукупності з іншими обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, мав би можливість з`ясувати міцність соціальних зв`язків обвинувачених в місці їх постійного проживання, у тому числі наявність в них родини, утриманців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених, суд також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентну практику Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального Кодексу України, яке відповідно до статті 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_12 для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на день розгляду вказаного питання не встановлено. Також суду не надано матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, медичних довідок про стан здоров`я тощо. Суд звертає увагу, що лист від 13 вересня 2016 р., наданий з місця попереднього місця утримання ОСОБА_12 щодо стану його здоров`я не є медичним документом. З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_12 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Даних про наявність постійного місця проживання у м. Запоріжжі стороною захисту не надано.

З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_12 , суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать його належної поведінки, з огляду на що суд вважає за доцільне продовжити йому термін тримання під вартою на 60 днів.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального Кодексу України, яке відповідно до статті 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких. Будь-яких даних про наявність постійного місця проживання у м. Запоріжжі стороною захисту не надано.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_9 для застосування стосовно неї більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суду не надано матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, медичних довідок про стан здоров`я та інше.

З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченої ОСОБА_9 , суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать її належної поведінки, з огляду на що суд вважає за доцільне продовжити їй термін тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, вагомою підставою необхідності попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування такої особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Виходячи з правових позицій, викладених у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», яке застосовується судом як джерело права, суд вважає виправданим застосування до вказаних вище обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає тяжкості діянь, що інкримінуються обвинуваченим, обсягу пред`явленого обвинувачення та даним про особи обвинувачених.

З наведених підстав, суд доходить висновку, що обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_9 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На переконання суду такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331, 372, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 листопада 2016 р., яких утримувати в арештному домі Запорізького слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 10.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 19 вересня 2016 р.
Повний текст ухвали виготовлений 26 вересня 2016 р.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2