Єдиний унікальний номер 243/9133/16-к
Номер провадження 11-сс/775/461/2016

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року місто Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративне правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 листопада 2016 року, якою у кримінальному провадженні № 0003151 задоволено клопотання про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

07 листопада 2016 року слідчий СВ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене у ОСОБА_6 в добровільному порядку, а саме на ноутбук марки «Lenovo» із зарядним пристроєм, мобільний телефон марки HTC IMEI(серійний номер) НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Samsung IMEI (серійний номер) НОМЕР_2 , роутер TP- LINK серійний НОМЕР_3 на дві антени, банківські карти на які переводилися грошові кошти, за нібито оренду квартир банків Райфайзен банк аваль НОМЕР_4 , ощад банк-377208, Сбербанк-435426 сім карти наступних операторів за номерами телефону: МТС НОМЕР_5 , київстар НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та документи на сім карти київстар- НОМЕР_8 , водафон - НОМЕР_9 , лайф НОМЕР_10 , які були долучені до кримінального провадження № 0003151, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 8 листопада 2016 року клопотання задоволено та накладено арешт на вилучене майно.

З ухвалою слідчого судді не погодився представник власника майна ОСОБА_5 та оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, з тих підстав, що вона є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що при вилучені у ОСОБА_6 майна йому не було роз`яснено право на свободу від самовикриття та правові наслідки надання чи відмови в наданні свого майна, що має безпосередній зв`язок до кримінального правопорушення чим порушені основоположні права людини. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення мобільних телефонів, електронних інформаційних систем можливе у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Така ухвала суду відсутня.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновків про відмову у задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до змісту ст. 170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Обговорюючи доводи адвоката ОСОБА_5 , проте що під час вилучення у ОСОБА_6 майна йому не було роз`яснено право на свободу від самовикриття та правові наслідки надання чи відмови в наданні свого майна, чим порушені основоположні права людини, колегія суддів зазначає, що добровільно видані ОСОБА_6 речі та електронна техніка, володіє всіма притаманними рисами характерними для речових доказів. Питання про законність їх отримання, належність та допустимість, має вирішити суд при розгляді кримінального провадження по суті, тому доводи апеляції захисника про порушення прав його клієнта не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального закону України.

Крім того, ОСОБА_5 зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення мобільних телефонів, електронних інформаційних систем можливе у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду, але зазначене майно було вилучене не під час обшуку, а добровільно надано ОСОБА_6 4 листопада 2016 року, що підтверджується матеріалами клопотання, тому відповідно ухвала не виносилась, а доводи автора апеляції не є слушними.

Виходячи з наведених норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, оскільки останнім доведено, що є сукупність підстав та розумних підозр, вважати, що на вказаних предметах можуть знаходитися сліди, які можуть свідчити про скоєння вказаного кримінального правопорушення та інших аналогічних правопорушень, що дає можливість використання їх в якості доказів, та використання при дослідженні експертом при проведенні судових експертиз, а також мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя врахував всі обставини, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України.

Перевіривши рішення слідчого судді в межах апеляційних вимог, колегія суддів, підстав для його скасування або зміни не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 8 листопада 2016 року, якою у кримінальному провадженні № 0003151 накладено арешт на тимчасово вилучене майно без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді