Єдиний унікальний номер № 285/4173/15-к
Провадження № 1-кп/0285/71/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський кримінальне провадження № 0000239 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів, Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 4 ст. 407 КК України

В С Т А Н О В И В:
В серпні 2014 році солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 607/2014 від 21.07.2014 року та направлений для проходження військової служби.

Наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_1 від 30 жовтня 2014 року № 14 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини та призначений на посаду робітника підсобника 2 інженерно-будівельного відділення 2 інженерно-будівельного взводу 3 інженерно-будівельної роти, та відповідно до ст. ст. 2,4,24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України, визначено, що захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 відповідно до положень військової присяги ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройний Сил України ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Згідно вимог ст. ст. 3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.

Солдат ОСОБА_4 , в ході проходження військової служби в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації вирішив стати на злочинний шлях та ухилитися від проходження військової служби.

26.01.2015 року о 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 перебуваючи за місцем дислокації 2 інженерно-будівельного відділення 2 інженерно-будівельного взводу 3 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта В НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 в порушення ст. ст. 17,65,68 Конституції України, ст. ст. 11,16 Статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, самовільно залишив військову частину польова пошта В НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд та до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 повернувся лише 26.02.2015 року, тобто вчинив самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.

25.03.2015 року солдат ОСОБА_4 перебуваючи за місцем дислокації 2 інженерно-будівельної роти військової частини - польова пошта В НОМЕР_1 в особливий період, в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України діючи з прямим умислом повторно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд та до військової частини - польова пошта В НОМЕР_1 повернувся лише 31.10.2015 року.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та пояснив, що він був призваний на військову службу та зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 . 26.01.2015 року, 25.03.2015 року він самовільно залишив військову частину та проводив час на власний розсуд. 31.10.2015 року він повернувся до військової частини. В скоєному щиро розкаюється.

Судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти чого не заперечують всі учасники судового провадження.
Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, за ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) частини без поважних причин вчиненому в умовах особливого періоду.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що вчинені кримінальні правопорушення є середньої тяжкості та тяжким, особу обвинуваченого, який характеризується по місцю проживання задовільно, одруженого, раніше не судимий, обставини кримінального провадження, обставини, що пом`якшують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого та призначає покарання у вигляді позбавлення волі.

Беручи до уваги, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся в скоєному, обставини, що пом`якшують покарання, те що до кримінальної відповідальності притягується вперше суд звільняє його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Керуючись ст.ст. 367, 368 Кримінального Процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і обрати йому покарання за цим законом 2 (два) роки позбавлення волі.

Його ж визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і обрати йому покарання за цим законом 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 п. 4 КК України покласти на засудженого обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Даний вирок може бути оскаржений, не з підстав заперечення обставин, зазначених відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1