Справа № 274/2939/16-к
Провадження №1-в/0274/1371/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

представника адміністрації БВЦ №108. . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

засудженого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області справу за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження працював менеджером в TOB «Агросоюз», проживав в АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 22.02.1993 року Житомирським обласним судом за ст.ст.81 ч.4, 140 ч.2, 142 ч.3, 93 п.«а», 42 КК України (в редакції 1960 року) до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 14.08.2003р. умовно-достроково на 2 роки 11 місяців 1 день,

в с т а н о в и в:
На розгляд до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений 21 квітня 2005 року Апеляційним судом міста Києва за ст.ст.348, 15 ч.2, 115 ч.2 п.1, 5, 13, 263 ч.1, 194 ч.2, 186 ч.2, 15 ч.2, 186 ч.2, 70, 71 КК України до 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 листопада 2014 року не відбуту засудженим частину строку покарання замінено на 04 роки 11 місяців 22 дні обмеження волі в порядку ст.82 КК України.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.04.2016 року час попереднього ув`язнення засудженого в період з 22.10.2004 року по 13.09.2005 року зараховано до строку відбуття покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі - 22.10.2004р., у виді обмеження волі - 04.12.2014р., кінець строку - 18.11.2018р.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 02 листопада 2004 року. За час відбуття покарання у виді позбавлення волі характеризується позитивно.

Відбуває міру кримінального покарання в Бердичівському виправному центрі №108 з 04 грудня 2014 року. За період відбування покарання характеризується позитивно. Порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, дотримується встановлених норм, які визначають порядок умови відбування покарання, та розпорядок дня в установі. Заходи виховного та профілактичного впливу відвідує. За сумлінну поведінку та ставлення до праці п`ять разів заохочувався адміністрацією установи. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Працевлаштований робітником контрагентського об`єкту за межами установи, до роботи ставиться сумлінно, виконує вчасно та якісно, дбайливо ставиться до виробничого обладнання, використовує тільки за призначенням. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки, адекватно реагує на критику в свою адресу. За характером спокійний, мовчазний цілеспрямований, у відношенні до себе вимогливий.

Виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень у їх виконанні. Займається по програмі диференційного виховного впливу «Творчість» шляхом відвідування бібліотеки установи, цікавиться літературою художнього характеру, переглядає телепередачі художнього характеру. Програму виконує. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування, телефонних розмов, побачень. Рідні мають на нього позитивний вплив.

Відповідно до змісту поданої до суду характеристики на засудженого, вину у скоєному злочині згідно вироку суду останній визнав частково, але після проведення заходів виховного та профілактичного впливу вину визнає повністю, розкаюється. Призначене судом покарання вважає справедливим. Має позов на суму 1511 грн. 33 коп., які відшкодовує із зароблених коштів, з них відшкодовано 237 грн. 99 коп.

Відповідно до наявного у матеріалах особової справи засудженого витягу з протоколу засідання комісії Бердичівського виправного центру УДПСу в Житомирській області (№108) від 28.01.2016р. за №2, засудженому відмовлено у передачі матеріалів до суду щодо застосування згідно ст.81 КК України умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення (особова справа т-2, с.33).

У судовому засіданні засуджений подану заяву підтримав. Суду повідомив, що за час відбуття покарання створив нову сім`ю, має бажання після звільнення від відбуття покарання прийняти участь в АТО на сході країни. При з`ясуванні судом ставлення засудженого до вчинених злочинів, суду повідомив, що винен лише в одному із злочинів, за які засуджений, оскільки участі у пограбуваннях не приймав, а ушкодження працівникам міліції ним були заподіяні не умисно. Таким чином намагається зменшити перед судом свою провину у скоєному.

Представник адміністрації виправного центру суду повідомив, що засуджений за час відбуття покарання характеризується виключно позитивно. Вважає, що він заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання. При цьому пояснити причину відмови засудженому у направленні матеріалів до суду комісією при виправному центрі не зміг. Також не може пояснити, яким чином адміністрація дійшла висновку про визнання вини та каяття засудженого. Зазначає, що виконавчий лист на стягнення із засудженого заподіяної злочинами шкоди надійшов до виправного центру лише нещодавно, саме тому сума відшкодування є незначною.

На думку прокурора подана засудженим заява задоволенню не підлягає, оскільки він свого виправлення не довів. Про це свідчить заперечення ним своєї винуватості у злочинах за які відбуває покарання та відсутність прагнення до відшкодування заподіяних злочином збитків.

Заслухавши засудженого, представника адміністрації виправного центру, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого.

Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначено як один з видів заохочення для осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Засуджений ОСОБА_5 за період відбуття покарання дійсно характеризується позитивно, порядку відбуття покарання не порушує, сумлінно ставиться до праці та неодноразово заохочувався. Разом з тим, суд вважає, що виправлення засудженого неможливе без визнання та усвідомлення такою особою суспільно-небезпечного характеру та наслідків скоєного діяння. В такому разі заперечення засудженим своєї винуватості у скоєнні злочинів, за які він відбуває покарання, свідчить про недосягнення мети покарання та передчасність висновків представника адміністрації виправної установи.

Також при прийнятті рішення по суті справи суд враховує те, що ОСОБА_5 засуджений і відбуває покарання за скоєння ряду тяжких корисливих злочинів та особливо тяжкого злочину пов`язаного із замахом на заподіяння смерті більш ніж двох осіб. Покарання за скоєння особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини засуджений відбуває не вперше, скоїв ряд нових злочинів в період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання за попереднім вироком. Будь-якого самостійного прагнення до відшкодування заподіяних злочином збитків за період відбуття покарання у Бердичівському виправному центрі №108 не виявляв, очікуючи надходження до установи виконавчих листів.

Викладене свідчить про те, що за час відбуття покарання засуджений свого виправлення не довів та на застосування умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання на даний час не заслуговує.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього положень ст.81 КК України та його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1