АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1356/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

08 липня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року у кримінальному провадженні № 0005322

в с т а н о в и в:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року

ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, та йому призначено покарання за ці злочини на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Цим же вироком за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, засуджений ОСОБА_4 до покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Судом у вироку зазначені рішення щодо речових доказів та щодо цивільних позовів.

Не погодившись з вироком суду, 21 червня 2016 року захисник ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 через поштове відділення подав до суду апеляційну скаргу.
06 липня 2016 року матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , вважаю, що вона не відповідає вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються:
1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;

4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;

5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;

6) перелік матеріалів, які додаються.

При цьому за змістом положень кримінального процесуального закону апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду та узгоджуватися з положеннями ст.ст. 404, 407 414, 420 421 КПК України.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, захисник просить скасувати вирок суду першої інстанції у частині визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_4 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та виправдати за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Проте, зазначене прохання захисником сформульоване без дотримання положень ст.ст. 407 411, 413 417, 420 КПК України.

Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок без змін або змінити вирок; скасувати вирок повністю або частково та ухвалити новий вирок; скасувати вирок і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В той же час, відповідно до вимог ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок лише у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, необхідності застосування більш суворого покарання, скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції, неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Крім того, згідно з положеннями ч. 3 ст. 404 КПК України лише за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

В апеляційній скарзі захисник надає власну оцінку окремим доказам у кримінальному провадженні, проте не заявляє клопотань про дослідження таких доказів, не дивлячись на те, що виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів, який закріплений у п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, апеляційний суд не вправі дати доказам іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд першої інстанції, якщо ці докази не було досліджено при апеляційному перегляді вироку.

Враховуючи, що зазначене перешкоджає розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, то апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 підлягає залишенню без руху з наданням йому десятиденного строку для усунення вищенаведених недоліків та роз`ясненням, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року у кримінальному провадженні № 0005322 залишити без руху, встановивши захиснику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня отримання ухвали.
Роз`яснити захиснику ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо вона не усунула недоліки апеляційної скарги, котру залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2