11.08.2016 Єдиний унікальний № 371/605/16-к Провадження № 1-кп/371/53/16
В И Р О К
Іменем України
11 серпня 2016 року Миронівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микитяни, Миронівського району, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, у силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5
судовим слідством Миронівський районний суд Київської області,
10 березня 2016 близько 17 години 00 хвилин під час перебування у себе вдома в обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме моторолером марки «Viper Wind 50 ce», що належить його колишній співмешканці ОСОБА_5 та зберігається на території домоволодіння її матері ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , знаючи, що його колишня співмешканка ОСОБА_5 разом із своєю матір`ю на цей час проживають у м. Києві, а не за вказаною адресою, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відчинивши хвіртку, зайшов на територію огородженого домогосподарства ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , та користуючись відсутністю очевидців, за допомогою ключів, які попередньо приховав від своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , шляхом відчинення вхідних дверей сараю проник до приміщення цього сараю, де відшукав моторолер марки «Viper Wind 50 ce» вартістю 12 437 грн. що належить ОСОБА_5 . Після цього обвинувачений, не запускаючи двигун моторолера, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, відкотивши його до свого місця проживання.
Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, а саме розібрав його на запчастини, які у подальшому продав ОСОБА_7 .
Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_5 на суму 12 437 грн.
Крім того, 3 квітня 2016 року близько 15 години 30 хвилин, під час перебування у себе вдома у ОСОБА_3 виник умисел на вчиненні крадіжки телевізора марки «LG» діагоналлю 24 дюйма, що належить його колишній співмешканці ОСОБА_5 та який зберігається у будинку її матері ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , знаючи, що його колишня співмешканка ОСОБА_5 разом із своєю матір`ю на цей час проживають у м. Києві, а не за вказаною адресою, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відчинивши хвіртку зайшов на територію огородженого домогосподарства ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою ключів, які попередньо приховав від своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , відчинив вхідні двері будинку, де відшукав та незаконно заволодів телевізором марки «LG» з діагоналлю 24 дюйма вартістю 1 187 грн., що належить ОСОБА_5 .
Викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, продавши телевізор ОСОБА_8 за 800 грн.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_5 на суму 1 187 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому пояснив, що дійсно 10 березня 2016 близько 17 години 00 хвилин, вирішив вкрасти моторолер своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , який знаходився вдома у її матері ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 . Знаючи, що ОСОБА_5 разом із своєю матір`ю на той час проживали у м. Києві, а не за вказаною адресою, прийшов на територію огородженого домогосподарства ОСОБА_6 та користуючись відсутністю очевидців, за допомогою ключів, які попередньо приховав від своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , відчинив двері сараю, проник всередину, де відшукав моторолер. Після цього, не запускаючи двигун моторолера, відкотив його до себе додому. Викраденим майном він розпорядився на власний розсуд, а саме розібрав його на запчастини, які у подальшому продав ОСОБА_7 .
Крім того, 3 квітня 2016 року близько 15 години 30 хвилин, перебуваючи у себе вдома, він вирішив вкрасти телевізор марки «LG» діагоналлю 24 дюйма, що також належить його колишній співмешканці ОСОБА_5 та який зберігається у будинку її матері ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, він, знаючи, що його колишня співмешканка ОСОБА_5 разом із своєю матір`ю на той час проживали у м. Києві, а не за вказаною адресою, він, відчинивши хвіртку, зайшов на територію огородженого домогосподарства ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою ключів, які попередньо приховав від своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , відчинив вхідні двері будинку, де відшукав вкрав телевізор марки «LG» з діагоналлю 24 дюйма, який продав ОСОБА_8 за 800 грн.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та вивчення доказів, які характеризують його особу.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення, та за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням у житло, кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
У ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння слідству у розкритті злочину, обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у цілому негативно характеризується за місцем проживання.
Оцінивши в сукупності вказані обставини, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням правил ст. 70 КК України у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням в силу ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не заявлені.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання:
за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, визначені пунктами 2, 3, 4 ч. 1 вказаної статті, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не приймалося, підстав для застосування таких заходів не вбачається.

Речові докази, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у її власності.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не заявлені.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1