Справа № 495/5437/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001472 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бородіно, Татарбунарського району, Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта вища, раніше не судимого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ст. 125 ч.1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

02.06.2016 року приблизно о 20.00 годині, точний час встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 де реалізуючи свій раптово виниклий умисел на спричинення тілесних ушкоджень з мотивів неприязних стосунків, умисно наніс кулаком правої руки два удари в область обличчя потерпілої ОСОБА_5 , чим спричинив останній тілесні ушкодження, які виразилися в синці в області повік правого ока. Згідно з висновком судово-медичного експерта № 165 від 15.06.2016 року тілесне ушкодження у потерпілої ОСОБА_5 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України визнав частково та пояснив наступне. Він не мав умислу на нанесення тілесних ушкоджень саме потерпілій ОСОБА_6 , однак він не оспорює факт нанесення їй тілесних ушкоджень. 02.06.2016 року біля 20.00 години до нього додому за адресою АДРЕСА_3 , завітав його батько. Вони сиділи вечеряли та вживали спиртні напої. В цей момент до його частини будинку прийшла потерпіла ОСОБА_5 та принесла ліки для онучки, оскільки сестра потерпілої є його невістка. Він запитав потерпілу, чому вона прийшла, на що вона відповіла йому у грубій формі. Через те, що він переплутав потерпілу ОСОБА_7 із сестрою потерпілої - ОСОБА_8 та обурений таким тоном, наніс потерпілій в область обличчя два удари долонею руки. Після чого була викликана поліція та складені відповідні документи. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Крім часткового визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, його винуватість підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-показами потерпілої ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні пояснила, що 02.06.2016 року вона пішла до сестри ОСОБА_9 , яка проживає по АДРЕСА_3 та понесла ліки для дитини. Коли її сестра проводжала на вулицю, то обвинувачений ОСОБА_3 почав на неї кричати. Вона відразу вибігла із подвір`я за ворота на вулицю, але обвинувачений вибіг на вулицю, схопив її та наніс два удари кулаком в область обличчя, від чого став синець під оком. Після чого він звернувся до неї та сказав: «Ой, ти не ОСОБА_10 ». Її сестра ОСОБА_11 викликала поліцію. Просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду;

-показами свідка ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні пояснила, що у травні чи у червні 2016 року ввечері її свекор - обвинувачений ОСОБА_3 знаходився дома за адресою: АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час прийшов його батько та вони знаходились на кухні. Чим вони займались, вона не бачила, оскільки знаходилась у другій половину будинку. В цей же день до неї прийшла її сестра ОСОБА_12 , яка принесла ліки для дитини. Коли вона проводжала сестру ОСОБА_7 додому та вийшли на вулицю, то на вулицю вибіг обвинувачений ОСОБА_3 і наніс сестрі удар в область скроневої частини обличчя. Після чого вона викликала співробітників поліції.

Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню іншими доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення 02.06.2016 року о 20.00 годині ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.35 );

-витягом з кримінального провадження № 0001472 від 03.06.2016 року відповідно до якого відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, були внесені до ЄРДР № 0001472 (а.с.40);

-висновком судово-медичного експерта № 165 від 15.06.2016 року відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_5 є тілесне ушкодження синець в області повік правого ока як результат травмуючої дії тупого предмета, на що вказує характер тілесного ушкодження. Другі індивідуальні особливості травмуючого предмету в тілесному ушкодженні не позначилися. Багряно-синюшне забарвлення синця у потерпілої ОСОБА_5 відповідає добової давності заподіяння тілесного ушкодження. Синець зазвичай викликає незначні скороминущі наслідки впродовж не більше як 6 днів і відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Відомі обставини заподіяння тілесних ушкоджень не суперечать даним судово-медичної експертизи за строками давності їх заподіяння і за механізмом їх утворення (а.с.42).

Дослідивши докази по кримінальному провадженню, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, свідка, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями свідка та потерпілої, які надали точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин обвинувачений вчинив злочин. Суд бере до уваги, що пояснення цих осіб є однаковими та не суперечать один одному. Крім того, суд враховує також покази обвинуваченого, з яких випливає, що у нього дійсно 02.06.2016 року виникла сутичка з потерпілою у присутності даного свідка та при встановлених судом обставинах.

Суд не бере до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 щодо відсутності у нього умислу на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки з пояснень обвинуваченого вбачається, що він прямував за потерпілою на вулицю з метою нанесення їй тілесних ушкоджень.

Інші зібрані по кримінальному провадженню докази також відповідають поясненням свідка та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину. Висновки судово-медичної експертизи дозволяють кваліфікувати дії обвинуваченого за ст. 125 ч.1 КК України.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 125 ч.2 КК України - тобто легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, а також враховується думка потерпілої ОСОБА_5 щодо призначення покарання на розсуд суду (а.с.43-47).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Речові докази, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 компенсації майнової та немайнової шкоди залишити без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства з огляду на невідповідність цивільного позову вимогам, встановленим статтею 118 Цивільного процесуального кодексу України (а.с.30, 33).

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Речові докази, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 компенсації майнової та немайнової шкоди залишити без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства (а.с.30,33).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

СУДДЯ