У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_4.,
суддів ОСОБА_5. і ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 20 травня 2016 року заяву потерпілої ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а:

Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 20 травня 2015 року ОСОБА_3, кримінальне провадження щодо якого розглядалось за правилами частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), засуджено за частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік і на підставі статті 75 КК його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Апеляційний суд Херсонської області ухвалою від 25 січня 2016 року зазначений вирок місцевого суду скасував внаслідок істотного порушення судом першої інстанції вимог частини третьої статті 349 КПК і призначив новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 11 лютого 2016 року на підставі пункту 1 частини другої статті 428, частини другої статті 424 КПК відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року щодо ОСОБА_3, оскільки касаційна скарга була подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

У заяві потерпіла ОСОБА_2 порушує питання про скасування Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА_3 і направлення справи на новий розгляд до суду касаційної інстанції на підставі пункту 2 частини першої статті 445 КПК у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, а саме - статті 424 КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

На підтвердження вказаної підстави заявниця посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5-2008км14 від 05 червня 2014 року, копію якої до заяви не долучає. Однак на обґрунтування своїх доводів вона долучає копію Постанови Верховного Суду України від 11 лютого 2016 року, якою, на її думку, визначено категорію судових рішень, що не підлягають оскарженню у касаційному порядку, і до цих рішень, як вона вважає, не відноситься оскаржуване нею рішення суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву і додані до неї копії судових рішень та інші матеріали, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України встановлений статтею 445 КПК, він є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За змістом частини першої статті 446 КПК Верховний Суд України здійснює перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 445 цього Кодексу, після їх перегляду в касаційному порядку.

Як убачається з ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2016 року, про перегляд якої порушується питання у заяві потерпілої ОСОБА_2, приймаючи рішення про відмову у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою, суд касаційної інстанції керувався положеннями частини другої статті 424 КПК, відповідно до якої ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Оскільки ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 20 травня 2015 року щодо ОСОБА_3 було скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що зазначена ухвала апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а відтак не є рішенням, яке підлягає оскарженню в касаційному порядку, і відмовила у відкритті касаційного провадження.

Таким чином, касаційний перегляд оскаржуваної потерпілою ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_3 не проводився, отже ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2016 року щодо нього не може бути предметом перегляду Верховного Суду України в порядку, передбаченому главою 33 КПК.

Крім того, висловлюючи у заяві прохання про перегляд Верховним Судом України рішення суду касаційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 445 КПК, заявниця всупереч вимогам статті 449 КПК не надала копії іншого рішення суду касаційної інстанції для порівняння, а надана нею копія постанови Верховного Суду України від 11 лютого 2016 року не є рішенням суду касаційної інстанції і не містить висновків щодо можливості оскарження в касаційному порядку ухвал апеляційного суду, якими скасовано судові рішення суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду справи.

З огляду на викладене, заява потерпілої ОСОБА_2 є необґрунтованою, а тому справа щодо ОСОБА_3 за її заявою не підлягає допуску до провадження Верховного Суду України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 445, 446, 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою потерпілої ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА_3.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6