Дата документу 16.06.2016
Справа № 501/917/14-к

У Х В А Л А
16 червня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Добре Ольшанського району Кіровоградської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за звинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження за яким ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, яке надійшло з апеляційного суду Одеської області, згідно ухвали від 02 червня 2016 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, просив повернути обвинувальний акт для усунення недоліків.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала позицію прокурора та підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував.
Суд вважає, що кримінальне провадження не підлягає призначенню до судового розгляду за наступними підставами.
Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який затверджений прокурором 27 лютого 2014 року відносно ОСОБА_5 , який з кримінальним провадженням надійшов з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ після скасування вироку Іллічівського міського суду Одеської області від 01 вересня 2014 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2014 року для нового розгляду.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, з огляду на наступне.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту, в ньому відсутнє формулювання обвинувачення ОСОБА_5 , що порушує його право на захист.
Більш того, у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні злочинів, а не обвинувачується. Тобто, вказаній особі обвинувачення не висунуте, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 110 КПК України, згідно якої обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пєлісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
На думку суду, відсутність в обвинувальному акті викладення самого обвинувачення явно порушує право ОСОБА_5 на захист та є перешкодою для призначення судового розгляду.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції, ст. 62 Конституції України кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави
Суд звертає увагу, що в супереч вказаним правовим нормам, в обвинувальному акті вказується, що ОСОБА_5 скоїв (вчинив) злочин, фактично вважаючи його винуватим до доведення цього в законному порядку і встановлення у обвинувальному вироку суду.
Крім того, обвинувальний акт не відповідає вимогам закону в частині відсутності «мокрої» печатки, яка б засвідчувала підпис відповідальної особи, яка затвердила обвинувальний акт, так як у відповідності до вимог пп.9.5,18.2 Інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої Генеральним прокурором України від 15 січня 2013 року № 3, офіційний документ, яким є обвинувальний акт, підписується посадовою особою та затверджується печаткою відповідного органу.
Відповідно до положень ст.7 KПК України зміст і форма кримінального провадження, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.
За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, підлягає поверненню керівнику групи прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури, які здійснюють повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні.
Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України, суд, -
Обвинувальний акт, затверджений прокурором 27 лютого 2014 року, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернути керівнику групи прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури, які здійснюють повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні.
Копію ухвали вручити учасникам процесу.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1