Справа №295/3749/16-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2016 року м. Житомир
09.03.2016 року на адресу слідчого судді надійшла вищевказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_2 просить слідчого суддю зобов`язати слідчого СВ Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене у нього 15.02.2015 р. майно, а саме автомобіль «TOYOTA PRADO», д.р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля та ключі до автомобіля.
Із змісту скарги вбачається, що 15.02.2015 р. приблизно о 10.30 год. на автодорозі Київ-Чоп (траса М-06 Е40) 121 км. працівниками поліції було зупинено автомобіль «TOYOTA PRADO», д.р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності та яким керував ОСОБА_3 . Відносно нього інспектором поліції було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, накладено штраф у розмірі 425 грн. та в подальшому вказаний автомобіль було доставлено до Житомирського районного відділення поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, а слідчим ОСОБА_5 складено протокол огляду місця події. У вказаному протоколі було зазначено, що «автомобіль разом із ключами до нього вилучається до ЖРВП, ОСОБА_3 добровільно надав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу». Як зазначає у скарзі адвокат, після цього ОСОБА_3 було надано лише копію протоколу огляду місця події, а на заяву та клопотання про повернення майна слідчий ОСОБА_4 відмовилась повернути автомобіль власнику ОСОБА_3 .
Далі, посилаючись на порушення ряду процесуальних норм адвокат ОСОБА_2 зазначає, що вилучене у ОСОБА_3 майно на даний час не було повернуто, жодних відповідей від слідчого на вимоги про повернення майна не надходило.
Слідчий суддя, дослідивши зміст скарги адвоката ОСОБА_2 та доданих до неї документів вважає, що скарга підлягає поверненню заявнику з огляду на наступне.
Стаття 303 Кримінального процесуального кодексу України передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. До вказаного переліку, серед іншого, входить бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу зокрема, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
За змістом статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилучене майно, відповідно до ст. 169 КПК України, повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
А у ч. 6 ст. 173 КПК України вказується, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Виходячи із аналізу зазначених вище норм кримінального процесуального законодавства України слідує, що вилучені 15.02.2016 речі та майно, зокрема автомобіль, повинні були повернуті власнику 16.02.2016 або після спливу сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, тобто 19.02.2016.
Щодо повернення майна за ухвалою слідчого судді, то відповідно до вимог п. 2 ст. 169 КПК України, слідчому судді не надано доказів відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Отже зважаючи на те, що гр. ОСОБА_3 був присутній при вилученні майна, то звернутись із скаргою на неповернення тимчасово вилученого майна він мав право протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності, яка саме і полягала у неповерненні такого майна. Тобто дані дії повинні були бути вчинені до 29.02.2016 включно, що відповідає змісту ч. 1 ст. 304 КПК України, проте у вказаний період гр. ОСОБА_3 не звертався із скаргою до слідчого судді, а подав заяву та клопотання про повернення тимчасово вилученого майна до Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.
Як вбачається з відомостей, розміщених на сайті українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» та згідно штрихкоду на конверті, адвокат ОСОБА_2 звернувся із указаною вище скаргою в інтересах ОСОБА_3 05 березня 2016 року.
У зв`язку із тим, що подана скарга не містить клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого, натомість зі змісту скарги та доданих до неї документів слідує, що гр. ОСОБА_3 більше ніж за 10 днів до дня звернення із скаргою знав про вилучене майно, але не звертався до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у порядку ст. 169 КПК України, а подавав заяви до Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області про повернення тимчасово вилученого майна слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги разом із усіма доданими до неї матеріалами.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя,
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5 діб з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1