ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

18 листопада 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Донецької області від 02 серпня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

За вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.
Вироком Апеляційного суду Донецької області від 02 серпня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано. Ухвалено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
У решті вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вироку апеляційного суду щодо нього судом касаційної інстанції.
Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Відповідно до пунктів 1, 3, 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції, судові рішення, що оскаржуються, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також вимоги особи до суду касаційної інстанції.
Так, засуджений адресує свою касаційну скаргу до Верховного Суду України, однак згідно діючого законодавства судом касаційної інстанції є Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Також обґрунтування вимог касаційної скарги засудженого викладено без урахування положень ст. 433 КПК України, що визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, відповідно до якої касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Разом із тим ч. 1 ст. 438 КПК України регламентовано, що підставами для скасування або зміни рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 414 КПК України.
При цьому, у скарзі засуджений, як на підстави для скасування вироку апеляційного суду посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак за змістом скарги фактично зазначає про суворість призначеного йому покарання, яке необхідно відбувати реально та не наводить доводів щодо неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.
Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, вимоги касаційної скарги мають узгоджуватися з нормами ст. 436 КПК України, відповідно до якої суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. При цьому, вимога скарги засудженого ОСОБА_4 не відповідає вищевказаним положенням кримінального процесуального закону, оскільки викладена без їх урахування.
Також, усупереч ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копії оскаржуваного вироку апеляційного суду, завіреного належним чином, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173.
З огляду на викладене, касаційна скарга засудженого підлягає залишенню без руху із наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Донецької області від 02 серпня 2016 року залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, що її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3