Справа № 206/3775/16-к
Провадження № 1-кп/206/200/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" жовтня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000759 від 19.06.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровобад Азербайджан, громадянина України, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з середньотехнічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15.11.2005 року Самарським районним судом

м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

- 28.03.2011 року Самарським районним судом

м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; 19.11.2012 звільнився умовно-достроково,не відбутий строк 10 місяців 26 днів;

- 02.10.2013 року Самарським районним судом

м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.03.2011 до 2 років позбавлення волі, звільнився 25.09.2015 по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно скоїв умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 15.06.2016 року приблизно о 02.30 годин, знаходячись поблизу магазину «АТБ-Маркет», розташованого по вул. Романовського, 78 в м. Дніпро, ОСОБА_4 позичив грошові кошти в сумі 400 гривень своєму знайомому ОСОБА_9 .

В подальшому, 18.06.2016 року приблизно о 11:00 годині ОСОБА_4 прибув за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою повернути вказаний борг.

Підійшовши до хвіртки зазначеного домоволодіння, ОСОБА_4 побачив вітчима ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , який вийшов йому назустріч та провів його в двір домоволодіння. Після чого останній покликав матір ОСОБА_9 - ОСОБА_11 та зайшов у будинок.

ОСОБА_4 пройшов на веранду будинку даного домоволодіння, де на порозі побачив раніше знайому ОСОБА_11 та між ними відбулася розмова. В ході розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_11 , що її син заборгував йому 400 гривень та не повернув до цього часу, на що ОСОБА_11 відповіла, що син за місцем мешкання відсутній, а грошові кошти (борг) замість сина вона повертати не буде. При цьому під час розмови ОСОБА_11 перебувала на території свого житлового будинку, а ОСОБА_4 за його межами на відчиненій веранді, яка не об`єднана з будинком в одне ціле.

Під час зазначеної розмови, ОСОБА_4 побачив на шиї ОСОБА_11 золотий ланцюг з хрестиком. В цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на власне незаконне збагачення за рахунок відкритого викрадення майна, належного ОСОБА_11 , поєднаного з проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день та час, ОСОБА_4 , самовільно, без дозволу господарки ОСОБА_11 , через незачинені двері переступив поріг будинку АДРЕСА_3 , тим самим протиправно проник у даний будинок (житло), та знаходячись у безпосередній близькості з потерпілою ОСОБА_11 , на відстані витягнутої руки, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривка лівою рукою зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_11 золотий ланцюг 585 проби, вагою 9 грам, довжиною 45 см., вартістю 9 670,05 гривень із золотим хрестиком 585 проби, вагою 4,89 грам, вартістю 5 254,06 гривень, тим самим відкрито заволодівши ними.

Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, умисними злочинними діями ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_11 спричинено відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1319 від 17.06.2016 року майнових збитків на загальну суму 14924,11 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому злочині при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду пояснив, що прийшов забрати борг у ОСОБА_12 , однак вийшла мати боржника, яка повідомила, що нічого давати не буде, на що він розлютився та зірвав з неї хресник та ланцюг. Далі пішов та здав у ломбард викрадене на суму приблизно 7400 гривень. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Вказав, що веранда, на якій він перебував є відкритою та не з`єднана в одне ціле з будинком. А потерпіла перебувала у будинку за порогом і він переступив через поріг та зірвав з неї золоті прикраси.
Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ст. 325 КПК України суд розглядає справу без присутності потерпілої, яка не прибула в судове засідання, будучи належним чином повідомлена про місце, дату і час судового засідання,оскільки можливо за її відсутності з`ясувати всі обставини по справі.
Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно (т. 1 а.п. 85), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 83, 84), має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить, про його стійку антисуспільну установку, в зв`язку з цим суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 неможливе застосування положень ст.ст. 69,75 КК України.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 у відповідності до п. 5 ст. 72 КК України строк його попереднього ув`язнення з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дня позбавлення волі, вираховуючи з моменту його затримання 13.09.2016 року по день винесення судом вироку - 11.10.2016 року.
Наступне зарахуваня в строк відбування покарання до набрання вироком законної сили має бути проведений місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватись даний вирок, або судом апеляційної інстанції в разі оскарження даного вироку.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання період часу попереднього ув`язнення з 13.09.2016 року до 11.10.2016 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 13.09.2016 року.
Речові докази: комп`ютерний диск (т. 1 а.п. 41) та дві бірки на золоті вироби (т. 1 а.п. 44) залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1