В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2016 р. Справа153/778/16-к

Код суду: 231

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000133

про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився 1994 року у серпні місяці 23 числа у селі Петрашівка Ямпільського району Вінницької області, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , із повною технічною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, який інвалідом не являється, громадянина України, раніше не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей ОСОБА_9 , представника поліції у справах неповнолітніх ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :

09 квітня 2016 року приблизно о 17 годині 00 хвилин на проїжджій частині дороги по вулиці Комсомольська,32 у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області на ґрунті помсти, яка виникла після отримання удару м`ячем зі сторони потерпілого ОСОБА_5 в обличчя обвинуваченого ОСОБА_7 та плече ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_7 умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар ногою в область грудей потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У результаті дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_5 отримав ушкодження у вигляді садна в ділянці грудини по центру, які згідно висновку експерта №31 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Окрім того, від отримання удару ногою потерпілий ОСОБА_5 впав, і від падіння отримав тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці лівої вушної раковини в верхній половині та синця в ділянці лівої здохвинної кістки, які згідно висновку експерта №31 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тобто, між діями обвинуваченого ОСОБА_7 , які полягають у нанесені удару ногою у грудну клітину потерпілому ОСОБА_5 , у результаті чого відбулося також падіння ОСОБА_5 , та наслідками отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_5 , є причинно-наслідковий зв`язок.

Тобто, своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав частково. Суду пояснив, що він разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_11 їхали мопедом. ОСОБА_5 стоячи кинув у них м`ячем, який потрапив йому в обличчя, а ОСОБА_11 в бік. Він попросив ОСОБА_12 зупинити мопед, після чого підійшов до ОСОБА_5 та схопивши його за барки, потряс та вилаявся нецензурними словами. Після цього взяв у водія проїжджаючого мимо автомобіля викрутку, проштрикнув нею м`яча та кинув його. Вказав, що від його дій ОСОБА_5 не падав, лише виліз на паркан та плакав. Допускає, що від того, як схопив ОСОБА_5 за барки, а саме за футболку, в останнього могли виникнути садна в ділянці грудини.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість підтверджується показаннями:

- малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні суду пояснив, що він разом зі своїми друзями грали у футбол біля школи. Він перебуваючи на дорозі вдарив м`яча і попав м`ячем в голову обвинуваченому, який їхав у цей час мопедом. Після чого, обвинувачений зліз з мопеда і вдарив його ногою, від чого він впав на асфальт. Після цього, обвинувачений ОСОБА_7 пробив викруткою м`яча і поїхав далі. На наступний день він розповів своїй матері про ситуацію, яка склалася.

- свідка ОСОБА_13 даних ним у судовому засіданні, з яких судом встановлено, що він разом із потерпілим та іншими хлопцями грали у футбол, після чого сіли говорити. Він підійшов до школи і звідти вдарив м`яча на стадіон і попросив потерпілого ОСОБА_5 принести м`яча. В цей час на мопеді їхав обвинувачений ОСОБА_7 . Коли потерпілий ніс м`яч, він зачепився за камінь, падаючи випустив м`яча, який полетів і попав в голову обвинуваченому ОСОБА_7 . Після цього потерпілий просив вибачення в обвинуваченого ОСОБА_7 , але той вдарив ногою потерпілого ОСОБА_5 від чого той впав на асфальт.

- свідка ОСОБА_14 даних ним у судовому засіданні, з яких судом встановлено, що вони грали у футбол на стадіоні. ОСОБА_13 вдарив м`яча від школи на стадіон і попросив потерпілого ОСОБА_5 , щоб той приніс йому м`яч. Потерпілий ОСОБА_5 випадково випустив м`яча з рук і вдарив ним обвинуваченого ОСОБА_7 в обличчя. Потерпілий ОСОБА_5 попросив вибачення в обвинуваченого ОСОБА_7 , але той вдарив його ногою, після чого пробив м`яча і поїхав.

- свідка ОСОБА_15 даних нею у судовому засіданні, з яких судом встановлено, що вони були на стадіоні, грали у футбол. ОСОБА_13 пішов до школи, а потерпілий ніс йому м`яч. У той час коли потерпілий рухався з м`ячем до школи, проїжджав на мопеді обвинувачений ОСОБА_7 . Потерпілий ОСОБА_5 зачепився за камінь і випустив м`яч з рук і м`яч полетів у голову обвинуваченого. Обвинувачений зупинив мопеда, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який після цього просив в обвинуваченого вибачення, однак обвинувачений вдарив його ногою і потрепілий впав. Падав на сторону і пошкодив вухо.

- свідка ОСОБА_16 даних нею у судовому засіданні, з яких судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 грав у футбол з ОСОБА_13 на стадіоні. У той час коли потерпілий подавав м`яч ОСОБА_13 біля нього проїжджав обвинувачений ОСОБА_7 . Потерпілий зачепився за камінь і випустив з рук м`яча, який вцілив в голову обвинуваченому. ОСОБА_7 зупинився і вдарив ногою потерпілого в груди, той впав і пошкодив вухо та вдарився головою. Після чого вона його підняла.

- свідка ОСОБА_11 даних нею у судовому засіданні, з яких судом встановлено, що вона разом із ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_7 їхала на мопеді. Потерпілий ОСОБА_5 стояв з м`ячем у руках на тротуарі. Коли вони проїжджали повз нього, він кинув м`ячем їй в плече, а потім м`яч відлетів і вдарив обвинуваченого ОСОБА_7 в обличчя. Вони зупинилися і обвинувачений руками штовхнув потерпілого, який присів на паркан і почав плакати. Обвинувачений ОСОБА_7 не бив потерпілого ОСОБА_5 ногами, він лише його руками штовхнув. Потім до потерпілого підійшла його сестра ОСОБА_16 і почала його заспокоювати. Потерпілий ОСОБА_5 не падав на землю.

- свідка ОСОБА_12 даних ним у судовому засіданні, з яких судом встановлено, що він разом із ОСОБА_11 та обвинуваченим їхали мопедом. Потерпілий вибіг на дорогу і кинув м`яча, який попав ОСОБА_11 в плече, а обвинуваченому ОСОБА_7 в обличчя. Вони зупинилися і обвинувачений штовхнув потерпілого і накричав на нього. Той сів на паркан і почав плакати. Тілесних ушкоджень обвинувачений не наносив потерпілому. Вказав, що потерпілий не падав.

- свідка ОСОБА_17 даних нею у судовому засіданні, з яких судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 спотикнувшись кинув м`яча, який попав в обвинуваченого ОСОБА_7 , який їхав на мопеді. ОСОБА_7 підійшов і вдарив ОСОБА_5 ногою у груди.

Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у частині того, що потерпілий ОСОБА_5 спіткнувся і у нього із рук ненавмисно випав м`яч, який попав у плече ОСОБА_11 та в обличчя обвинуваченого ОСОБА_7 . Оскільки дані показання спростовуються показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , даних ними у судовому засіданні, а також показаннями самого малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні вказав, що перебуваючи на дорозі подавав (тобто здійснював дії щодо кидання) м`яча ОСОБА_13 і попав в обличчя ОСОБА_7 . Показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суд оцінює як намагання приховати правду та уникнення відповідальності як їх самих, так і потерпілого ОСОБА_5 , як від батьків (оскільки малолітній потерпілий про пригоду, яка сталася розповів матері лише наступного дня), так і від інших повнолітніх громадян за те, що вони гралися м`ячем поза межами футбольного поля або ігрового майданчика із викиданням м`яча на проїжджу частину дороги.

Окрім того, суд також критично оцінює показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у частині того, що обвинувачений не наносив тілесних ушкоджень потерпілому, і що потерпілий не падав від дій обвинуваченого, оскільки дані показання спростовуються показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_5 а також показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також висновком експерта №31 щодо отримання ушкоджень ОСОБА_5 . Показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд оцінює як намагання захистити свого товариша ОСОБА_7 , а також уникнення останнім відповідальності.

Із висновку експерта №31 та роз`яснення висновку експерта ОСОБА_18 даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді саден в ділянці лівої вушної раковини, в верхній половині, синця в ділянці лівої здохвинної кістки, які виникли від дії тупого/их/, твердого/их/ предмета/ів/ або від співудару об нього/них/, можливо 09.04.2016 року і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді садна в ділянці грудини по центру, могло виникнути від дії тупого/их/, твердого/их/ предмета/ів/, яким могла бути і нога людини, можливо 09.04.2016 року і по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тобто, у сукупності, показання потерпілого, свідків та висновок експерта, доводять вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження у потерпілого малолітнього ОСОБА_5 .

У судовому засіданні судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст.66 КК України.

Натомість, у судовому засіданні встановлено обставину, яка згідно ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме вчинення злочину щодо малолітнього.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом також враховується те, що у зв`язку із малолітнім віком потерпілого, останній граючись навмисно вкинув м`ячем, який потрапив в обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 . Однак, навмисність дій потерпілого не дає права обвинуваченому з метою перевиховання потерпілого, завдавати останньому тілесні ушкодження. Обвинувачений мав можливість у мовному викладі (словесно) роз`яснити потерпілому невірність його дій, а не застосовувати до малолітньої дитини фізичну силу. Дії потерпілого, що полягають у киданні м`яча у голову обвинуваченого, які й спровокували вчинок обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме завдання тілесних ушкоджень, не можуть бути підставою для виправдання обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставини, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання. Суд враховує, що даний злочин у чинність ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Як особистість ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто злочин ним вчинено вперше.

На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_7 до вчиненого, особи обвинуваченого, а також особи потерпілого та його дій, які спровокували вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливі при призначенні покарання у виді покарання найменш суворого, яке передбачене санкцією даної статті, однак у найбільшому його розмірі, а саме - штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначаючи ОСОБА_7 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат у справі немає.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався, клопотань про застосування відносно нього запобіжного заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Згідно ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1