Справа № 405/6704/15-к
1-кп/405/300/15
УХВАЛА
09 вересня 2016 року колегія суддів Ленінського районного суду міста Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кропивницький кримінальне провадження внесене 19.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005461 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених за ч. 3 ст. 187 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
встановила:
Ухвалою колегії суддів від 15.07.2016 року було продовжено строк запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 60 днів кожному, тобто до 13.09.2016 року.
У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України колегією суддів поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурором вказано на доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів з посиланням на те, що обвинувачений знаходячись на волі зможе впливати на свідків, крім того є ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його вини, та те, що обвинувачений не має постійного доходу та раніше неодноразово вчиняв корисливі злочини, не має сталих соціальних зв`язків.
Захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обвинувачений зазначив, що не вчиняв інкримінований йому злочин. Захисник додав, що прокурор не навела ризиків згідно ст.177 КПК України, тому є можливість змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження. Враховуючи характер протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_6 є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, з огляду на його моральні якості, репутацію, відсутність тісних соціальних зв`язків, відсутність даних про ступень довіри до обвинуваченого з боку громадськості, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, зможе вплинути на свідків, які ще не допитувались під час судового розгляду, ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування). Те, що обвинувачений офіційно не працює, а отже немає особистого доходу на власне утримання, вказує на наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень. За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги дані про його особу, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Судова колегія зазначає, що наявність соціальних зв`язків ОСОБА_6 з його мамою ( ОСОБА_11 ) і на даний час не зменшує ризики неналежної процесуальної поведінки з його боку, враховуючи тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, а також характер та обставини його вчинення, та його особу, оскільки він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів.
Крім того, враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_6 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.
Наявні ризики свідчать, що їх запобігання неможливе шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, оскільки, перебуваючи під домашнім арештом, особистому зобов`язанні, встановлені ризики не будуть забезпечені та інші альтернативні запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Таким чином, обраний раніше обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити на 60 днів.
Крім того, прокурор, зазначила про відсутність необхідності продовження запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що на даний час він відбуває покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2016 року, який набрав чинність 21.07.2016 року. Прокурор просила залишити обвинуваченого в слідчому ізоляторі на час розгляду даного кримінального провадження після спливу строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Інші учасники не заперечували проти клопотання прокурора щодо залишення ОСОБА_5 в слідчому ізоляторі на час розгляду даного кримінального провадження.
Суд дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора щодо залишення ОСОБА_5 в слідчому ізоляторі на час розгляду даного кримінального провадження виходячи з наступного.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 знаходиться в Кіровоградській установі виконання покарань № 14 УДПтС в Кіровоградській області, як особа у відношенні якої продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12 годин 13.09.2016 року.
Згідно копії вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, які були надані прокурором у судовому засіданні, ОСОБА_5 визнано винним та засуджено до покарання у виді позбавлення волі за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України строком на 4 роки 6 місяців за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2016 року, який набрав чинність 21.07.2016 року.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право питання, зокрема, про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі (п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України) вирішується судом, який здійснює судовий розгляд.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369, 537, 539 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07.11.2016 року включно.
Задовольнити клопотання прокурора.
На час розгляду судом кримінального провадження, яке внесене 19.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005461 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених за ч. 3 ст. 187 КК України, залишити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Кіровоградській установі виконання покарань № 14 УДПтС в Кіровоградській області та рахувати останнього за Ленінським районним судом міста Кіровограда.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3