Справа № 333/931/16-к
Провадження №1-в/333/203/16
УХВАЛА
Іменем України
01 березня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
24.02.2016 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_8 .

В заяві зазначено, що ОСОБА_8 з 1994 р. двічі знаходився на стаціонарному лікуванні в Запорізькій обласній клінічній психіатричній лікарні з приводу параноїдної шизофренії. 23.07.1995 р. скоїв правопорушення згідно ч. 2 ст. 206 КК України. Був затриманий співробітниками міліції, оглянутий первинно амбулаторною судово-психіатричною експертною комісією від 15.08.1995 р., яка дійшла висновку, що хворий страждає на «параноїдну шизофренію». 14.12.1995 р. за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя. щодо ОСОБА_8 були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з суворим наглядом. 28.07.1997 р. за рішенням Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровська були змінені примусові заходи медичного характеру із суворого на звичайний режим нагляду, та хворий був переведений для подальшого примусового лікування в Молочанську психіатричну лікарню Запорізької області. 20.07.1998 р. згідно постанови Токмакського районного суду Запорізької області був переведений на подальше примусове лікування у Запорізьку психіатричну лікарню у відділення із звичайним наглядом. Під час перебування у відділенні із звичайним наглядом психічний стан хворого знову погіршився, та згідно постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2000 р. були змінені примусові заходи медичного характеру із звичайного на суворий нагляд, у зв`язку з чим хворий був знову направлений на лікування в Українську психіатричну лікарню з суворим наглядом. 27.07.2004 р. згідно постанови Червоногвардійського суду м. Дніпропетровська були змінені примусові заходи медичного характеру із суворого на посилений режим нагляду, та хворий був переведений для подальшого примусового лікування в Херсонську обласну психіатричну лікарню з посиленим наглядом. 04.02.2005 р. постановою Суворовського районного суду м. Херсона були змінені примусові заходи медичного характеру із посиленого на звичайний режим нагляду, в психіатричній лікарні за місцем проживання. З 05.04.2005 р. знаходиться на примусовому лікуванні в КУ Обласна клінічна психіатрична лікарня, ЗОР, з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Постановами Комунарського райсуду від 05.09.2005 р., 28.04.2006 р., 29.09.2006 р., 02.03.2007 р., 17.08.2007 р., 22.02.2008 р. 08.08.2008 р., 06.03.2009 р. 14.08.2009 р., 02.02.2010 р. 09.08.2010 р., 11.04.2011 р., 21.07.2011 р., 25.01.2012 р., 02.07.2012 р., 25.12.2012 р., 12.06.2013 р., 28.11.2013 р., 29.04.2014 р., 16.10.2014 р., 01.04.2015 р.,17.09.2015 р. у зв`язку з нестабільністю психічного стану, продовжені примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричному стаціонарі із звичайним наглядом. 17.02.2016 р. хворий був в черговий раз оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої ОСОБА_8 страждає на хронічний психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, з безперервним типом перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. На проведеному лікуванні психічний стан хворого залишається нестабільним, зберігають актуальність галюцинаторно-маячні переживання. Поведінка дезорганізована. Критики до захворювання та скоєного правопорушення немає. У зв`язку з чим потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник лікарні та лікар психіатр заяву підтримали та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Прокурор та захисник проти задоволення заяви не заперечували.

Згідно ст. 512 КПК України участь ОСОБА_8 у судовому засіданні визнана судом необов`язковою.

Суд, заслухавши представника комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня», думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 1994 р. двічі знаходився на стаціонарному лікуванні в Запорізькій обласній клінічній психіатричній лікарні з приводу параноїдної шизофренії.

23.07.1995 р. скоїв правопорушення згідно ч. 2 ст. 206 КК України. Був затриманий співробітниками міліції, оглянутий первинно амбулаторною судово-психіатричною експертною комісією від 15.08.1995 р., яка дійшла висновку, що хворий страждає на «параноїдну шизофренію».

14.12.1995 р. за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя. щодо ОСОБА_8 були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з суворим наглядом.

28.07.1997 р. за рішенням Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровська були змінені примусові заходи медичного характеру із суворого на звичайний режим нагляду, та хворий був переведений для подальшого примусового лікування в Молочанську психіатричну лікарню Запорізької області.

20.07.1998 р. згідно постанови Токмакського районного суду Запорізької області був переведений на подальше примусове лікування у Запорізьку психіатричну лікарню у відділення із звичайним наглядом. Під час перебування у відділенні із звичайним наглядом психічний стан хворого знову погіршився, та згідно постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2000 р. були змінені примусові заходи медичного характеру із звичайного на суворий нагляд, у зв`язку з чим хворий був знову направлений на лікування в Українську психіатричну лікарню з суворим наглядом.

27.07.2004 р. згідно постанови Червоногвардійського суду м. Дніпропетровська були змінені примусові заходи медичного характеру із суворого на посилений режим нагляду, та хворий був переведений для подальшого примусового лікування в Херсонську обласну психіатричну лікарню з посиленим наглядом.

04.02.2005 р. постановою Суворовського районного суду м. Херсона були змінені примусові заходи медичного характеру із посиленого на звичайний режим нагляду, в психіатричній лікарні за місцем проживання.

З 05.04.2005 р. знаходиться на примусовому лікуванні в КУ Обласна клінічна психіатрична лікарня, ЗОР, з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу.

Постановами Комунарського райсуду від 05.09.2005 р., 28.04.2006 р., 29.09.2006 р., 02.03.2007 р., 17.08.2007 р., 22.02.2008 р. 08.08.2008 р., 06.03.2009 р. 14.08.2009 р., 02.02.2010 р. 09.08.2010 р., 11.04.2011 р., 21.07.2011 р., 25.01.2012 р., 02.07.2012 р., 25.12.2012 р., 12.06.2013 р., 28.11.2013 р., 29.04.2014 р., 16.10.2014 р., 01.04.2015 р.,17.09.2015 р. у зв`язку з нестабільністю психічного стану, продовжені примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричному стаціонарі із звичайним наглядом.

17.02.2016 р. хворий був в черговий раз оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої ОСОБА_8 страждає на хронічний психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, з безперервним типом перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. На проведеному лікуванні психічний стан хворого залишається нестабільним, зберігають актуальність галюцинаторно-маячні переживання. Поведінка дезорганізована. Критики до захворювання та скоєного правопорушення немає. У зв`язку з чим потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та продовжити застосування примусової міри медичного характеру у формі госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити застосування примусової міри медичного характеру у формі госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_8 , 1970 р.н.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семі днів з моменту її проголошення.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1