АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/475/16 Справа № 192/206/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000007, за апеляційною скаргою прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року про повернення обвинувального акту щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в смт. Солоне, Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повернуто прокурору в порядку п.3 ч.3 ст.314 КПК України, оскільки не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Підставою повернення є невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, а саме, викладаючи правову кваліфікацію дій обвинуваченого слідчий допустив суперечності, оскільки зазначив, що своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175 КК України, в той час як фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, викладені як таємне викрадення чужого майна, тобто за ст.185 ч.1 КК України. Крім того, в обвинувальному акті відсутні відомості про витрати на залучення експерта, хоча ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні крадіжки, тобто злочину, яким завдаються матеріальні збитки потерпілому.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції через її незаконність та необґрунтованість.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України та містить всі необхідні відомості.

Зазначає, що в обвинувальному акті після формулювання обвинувачення слідчим допущено технічну помилку та замість кваліфікації кримінального правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України вказана кваліфікація за ч. 1 ст. 175 КК України. Також, в обвинувальному акті не зазначено розмір судових витрат на проведення експертизи, оскілки під час досудового розслідування експертизи не проводилось. Крім того, суд вийшов за рамки тих питань, які вирішуються судом при підготовчому судовому засіданні, оскільки у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність вини обвинуваченого, не досліджуються докази, які підтверджують вину обвинуваченого або спростовують його причетність до скоєння злочину.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції,просив ухвалу суду скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, вислухавши думку прокурора про скасування ухвали суду першої інстанції, перевіривши надані матеріали та обговоривши наведені у апеляційній скарзі та в судовому засіданні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з вимогами ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Частина 1 ст.412 КПК України передбачає, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Частиною 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема п.3 ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд діяв у відповідності до вказаних положень кримінального процесуального закону і обґрунтовано послався на те, що наявні в обвинувальному акті недоліки та суперечності, а саме в частині правової кваліфікації, а також не відображення витрат на залучення експерта, є порушенням не тільки вимог ст. 291 КПК України, але й права обвинуваченого на справедливий суд передбаченого Європейською конвенцією з прав людини.

Але з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, що по кримінальному провадженню проводилася експертиза для визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру заподіяних кримінальним правопорушенням, проведення якої, відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України є обов`язковим і не проведення якої є порушенням вимог ст.ст.91, 92 та 242 КПК України.
Також колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України відповідно до якої, обвинувальний акт повинен обов`язково містити, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Із наданих суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, в обвинувальному акті не зазначено кваліфікація вищевказаного кримінального правопорушення, в якому обвинувачений підозрюється, вказано ч.1 ст.175 КК України.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає доводи прокурора про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження і ухвалення рішення про повернення обвинувального акту не переконливими та погоджується з встановленими обставинами судом першої інстанції і з висновками суду про повернення обвинувального акту прокурору для усунення виявлених недоліків.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції правомірно відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України повернув обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення вищевказаних недоліків, у зв`язку з чим пеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, - залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
___________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4