Справа 1-232/11
Вирок

Іменем України

20 жовтня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю прокурора Рябих С.В.

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6

представника служби у справах неповнолітніх ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого,

29.04.2011 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим на 1 рік,

за ч. 3 ст. 185 ,ст.304 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

за ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_9, учня ІНФОРМАЦІЯ_10, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 185 КК України,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

встановив:

В ніч з 25 на 26 лютого 2011 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10, якого втягнув в злочинну діяльність, після спільного розпиття спиртних напоїв, перебуваючи на території садового товариства «Ромашка», вчинили ряд крадіжок особистого майна громадян, повязаних з проникненням у житло за таких обставин:

Так, близько 20-00 год. підсудні, попередньо розподіливши ролі, шляхом пошкодження віконної решітки, проникли до дачного будинку №3, розташованого на 16-й алеї товариства, звідки таємно, з корисливих спонукань викрали музичний підсилювач з колонками, масляний обігрівач, срібний ланцюжок з підвіскою у вигляді хреста 925 проби, телевізор «Берізка» та дві акустичні колонки, внаслідок чого заподіяли потерпілій ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 1570 грн.

Викраденим підсудні розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи злочинну діяльність, близько 21-00 год., підсудні, шляхом пошкодження навісного замку на вхідних дверях проникли до дачного будинку №5, розташованого на 23-й алеї товариства, звідки таємно, повторно, з корисливих спонукань викрали чавунну піч, внаслідок чого завдали потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 190 грн.

Викраденим підсудні розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи злочинну діяльність, близько 22-00 год., підсудні шляхом пошкодження замку на вхідних дверях проникли до дачного будинку №9, розташованого на 16-й алеї товариства, звідки таємно, повторно, з корисливих спонукань викрали набір садових інструментів, газові ключі та емальований посуд, внаслідок чого завдали потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 257 грн.

Викраденим підсудні розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи злочинну діяльність, близько 23-00 год., підсудні шляхом пошкодження віконної решітки, проникли до дачного будинку № 20, розташованого на 16-й алеї товариства, звідки таємно, повторно, з корисливих спонукань викрали набір садових інструментів, газові ключі, алюміневий посуд, два радіоприймача, дві акустичні колонки та інше майно, внаслідок чого завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1001 грн.

Викраденим підсудні розпорядились на власний розсуд.

Свою вину в предявленому обвинуваченні підсудні визнали повністю і підтвердили суду, що за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку в ніч з 25 на 26 лютого 2011 року, за попередньою змовою між собою на території садового товариства «Ромашка» вчинили ряд крадіжок особистого майна громадян. Викрадене майно тієї ж ночі перенесли на дачну ділянку ОСОБА_8, розташовану в тому ж товаристві, частина майна була перенесена ОСОБА_9 за місцем свого проживання, звідки викрадене майно було вилучене працівниками міліції 26 лютого 2011 року, що підтверджене в матеріалах справи відповідними протоколами вилучення ( т.1. а.с. 106, 111).

Потерпілі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили суду факт вчинення крадіжок з належних їм садових будинків за обставин та в обсязі, зазначених в мотивувальній частині вироку, що підтверджене в матеріалах справи відповідними протоколами огляду місця подій. На даний час завдана злочинами матеріальна шкода відшкодована їм повністю, претензій матеріального характеру до підсудних вони не мають.

Отже, умисні дії підсудних, які виразились в таємному, за попередньою змовою групою осіб, викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідає нормі права також кваліфікація дій ОСОБА_8 за ст..304 КК України, оскільки він, шляхом пропозиції вчинити злочин, втягнув неповнолітнього ОСОБА_10 у злочинну діяльність.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що підсудні вчинили ряд тяжких злочинів, матеріальні збитки по яким на час розгляду справи судом відшкодовані в повному обсязі.

В якості обставини, що помякшує покарання, суд враховує визнання підсудними своєї вини та щире каяття у вчиненому.

За висновком ЛКК підсудні практично здорові, працездатні, не потребують примусового лікування від наркоманії та алкоголізму. ОСОБА_8 працює, за місцем роботи характеризується добре. ОСОБА_9 постійного джерела доходу не має, зі слів підсудного існує за рахунок заробітку у приватних осіб. Неповнолітній ОСОБА_10 навчається у школі, проживає в родині з матірю та меншим братом. За місцем навчання характеризується посередньо. За місцем проживання підсудні характеризуються як особи, на яких не надходять скарги від сусідів.

Вирішуючи питання про вид покарання, приймаючи до уваги дані про підсудних, які повністю відшкодували завдані злочином збитки та визнали свою вину, мають позитивні характеристики, з врахуванням того, що покарання, як захід примусу має на меті не тільки кару а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд, призначаючи всім трьом покарання у вигляді позбавлення волі, вважає можливим їх виправлення без відбування покарання, з встановленням іспитового строку в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Звільняючи підсудних від відбування покарання з випробуванням, суд, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за їх поведінкою, покладає на обох обовязки, передбачені ст. 76 КК України.

Питання про речові докази вирішене судом відповідно до положень ст..81 КПК України.

Цивільні позови потерпілих підлягають залишенню без розгляду в звязку із повним відшкодуванням завданої шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст..323,324 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, за ст..304 КК України до 3 років позбавлення волі.

Відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю на три роки.

Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю вчинених злочинів зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.04.2011 року і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю на три роки.

ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю на три роки.

ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 104 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю на два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати засуджених не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично зявлятися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженим залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі повернути потерпілим, як їм належні. Цивільні позови потерпілих залишити без розгляду.

На вирок суду протягом 15 днів з часу його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області

Суддя підпис ОСОБА_11

Згідно з оригіналом.

Суддя Т.В.Окунь