Справа № 573/2381/15-к
Номер провадження 1-кп/573/44/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Ворожба Білопільського району Сумської області, із початковою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованому та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого
- за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10 квітня 2015 року о 13 год. 36 хв. до ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 за попередньою домовленістю з метою спільного вживання наркотичних засобів прийшов його знайомий ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на створення сприятливих умов для вживання наркотичних засобів, у період часу із 13.36 год. до 14.48 год. спільно зі ОСОБА_6 незаконно виготовив наркотичний засіб, а саме - опій ацетильований та в подальшому надав дозвіл ОСОБА_6 на вживання попередньо виготовлених наркотичних засобів у приміщенні веранди свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з останнім вжив вищезазначені наркотичні засоби.
Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.
Своїми умисними протиправними діями, які виразились у наданні ОСОБА_6 приміщення веранди свого будинку для вживання наркотичних засобів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 317 КК України, тобто надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
Крім цього, ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, вчинив новий умисний злочин, пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 в точно невстановлений у ході досудового розслідування день на початку квітня 2015 року, переслідуючи корисливу мету незаконного збагачення шляхом збуту наркотичних засобів ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, по телефону домовився із останнім про продаж йому особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого за ціною 200 грн., який запланував здійснити 10 квітня 2015 року за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
У подальшому, 10 квітня 2015 року близько 14 год. 55 хв. до ОСОБА_4 прибув ОСОБА_6 , якому він незаконно збув за 200 грн. шприц з рідиною об`ємом 1 мл, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,168 г.
Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.
Своїми умисними злочинними діями, які виразились у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого, загальна маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 0,168 г, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконний збут наркотичних засобів, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 317 КК України, предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.
Під час судового розгляду 29 березня 2016 року між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях в обсязі підозри у судовому засіданні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 : за ч. 1 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки із конфіскацією всього належного майна, окрім житла. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки із конфіскацією всього належного майна, окрім житла. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , виходячи із наступного.
Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:
1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;
мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;
допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу;
3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;
4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є відповідно злочином середньої тяжкості та тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на 60 діб, тобто до 27 травня 2016 року включно.

З обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню у дохід держави судові витрати за проведення експертизи наркотичних засобів в сумі 460 грн. 80 коп.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази:

- шприц на 5 мл з опієм ацетильованим об`ємом 0,168 г, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, необхідно знищити.

- гроші в сумі 200 грн. купюрами по 100 грн. (ГИ 08139974, ГА 0971790) необхідно обернути в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 березня 2016 року між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 317 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із конфіскацією всього особисто належного йому майна, окрім житла;

- за ч. 1 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із конфіскацією всього особисто належного йому майна, окрім житла.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 діб, тобто до 27 травня 2016 року включно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 28 жовтня 2015 року.

Строк попереднього ув`язнення з 28 жовтня 2015 року до дати набрання вироком законної сили зарахувати у строк відбуття покарання із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 460 грн. 80 коп.

Речові докази:

- шприц на 5 мл з опієм ацетильованим об`ємом 0,168 г, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, знищити;

- гроші в сумі 200 (двісті) гривень купюрами по 100 гривень (ГИ 08139974, ГА 0971790) обернути в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя