Справа № 442/8221/15-к
провадження №1-кс/457/40/16
У Х В А Л А
23 березня 2016 року м. Трускавець
Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування,-
ОСОБА_3 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із скаргою на бездіяльність слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування. Відповідно до ухвали апеляційного суду Львівської області від 15 лютого 2016 року скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування передано на розгляд Трускавецькому міському суду Львівської області.
Свою скаргу мотивує тим, що 30 грудня 2015 року він подав заяву про кримінальне правопорушення, реєстраційний номер 1697 ЄО до Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, але в порушення ст. 214 КПК України її не внесено до ЄРДР протягом 24 годин, чим порушено його право на належний судовий захист.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася двічі, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Беручи до уваги строки розгляду скарги, слідчий суддя вирішив проводити розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.
Представники Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області та Дрогобицької місцевої прокуратури у судове засідання не заявилися, не повідомили суду про причини своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали по заяві № 1697 від 30 грудня 2015 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України, зокрема, і бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 грудня 2015 року, ОСОБА_3 звернувся до Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області з заявою, в якій просить притягнути до кримінальної відповідальності суддю Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_4 по факту внесення недостовірних даних та документів під час розгляду справи № 442/3499/15-ц в Дрогобицькому міськрайонному суді, внаслідок чого йому було завдано збитки на суму 70 000 грн.
За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, і, отже, зі змісту ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити саме такі відомості. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Вказані положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви, які містять достатні відомості про вчинення злочину, наявність ознак злочину. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Незважаючи на те, що подана ОСОБА_3 заява містить вимогу про реєстрацію злочину, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочин, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення за викладених заявником обставин. За заявою ОСОБА_3 № 1697 від 30 грудня 2015 року працівниками Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області було проведено перевірку, за результатами якої було прийнято висновок 14 січня 2016 року.
Крім того, як було встановлено в ході перевірки заяви ОСОБА_3 . Дрогобицьким відділом поліції ним же самим було внесено недостовірні дані у протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, а саме: номер цивільної справи, яка перебувала на розгляді у судді Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_4 , вказано 442/3499/15-ц. Ніяких інших реквізитів (прізвище позивача чи відповідача, предмет спору), за якими можливо би було встановити, про яку саме справу йдеться, заявником надано не було. У процесі перевірки заяви ОСОБА_3 було скеровано інформаційний запит до Дрогобицького міськрайонного суду про надання інформації про розгляд цивільної справи № 442/3499/15-ц, як це було зазначено у заяві ОСОБА_3 , на що було отримано відповідь Дрогобицького міськрайонного суду про те, що під номером 442/3499/15-ц в Дрогобицькому міськрайонному суді розглядалася цивільна справа, а саме: судовий наказ за заявою ОСББ «Пролісок» про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 . Крім того, у листі Дрогобицького міськрайонного суду було зазначено, що цивільна справа № 442/3299/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди перебуває на розгляді в апеляційному суді Львівської області відповідно до апеляційної скарги від 07 грудня 2015 року. Тому, як зазначено у висновку Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області від 14 січня 2016 року, в даному випадку відсутні будь-які ознаки злочину, передбаченого КК України. У зв`язку відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внесення відповідної інформації до ЄРДР по даному факту перевірку припинено, відповідь надіслано заявнику, а матеріали здано в архів Дрогобицького МВ.
Враховуючи досліджені в судовому засіданні матеріали, повідомлення про злочин від 30 грудня 2015 року ОСОБА_7 не містить фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення, обставини на які у своїй заяві посилається скаржник, відповідно до ст. 11 КК України не можуть трактуватися як злочин, а тому відсутні підстави для реєстрації його заяви у ЄРДР.
ОСОБА_3 у протоколі про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення вказує, що суддею ОСОБА_4 під час розгляду справи № 442/3499/15-ц внесено недостовірні дані до матеріалів справи, чим його було введено в оману та завдано матеріальної шкоди у розмірі 70 000 грн.
Згідно з відомостями, отриманими з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду у справі № 442/3299/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості від 23 липня 2015 року позов було задоволено частково. Рішенням суду ухвалено стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 30 000 грн. заборгованості по орендній платі, 15 670,80 грн. інфляційних нарахувань за час прострочення розрахунку, 964,50 грн. трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, 9 875,47 грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 4 074,73 процентів за безпідставне користування грошовими коштами, а всього 60 585,50 грн. та 605,85 грн. судових витрат. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 23 липня 2015 року було оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством. Рішенням апеляційного суду від 28 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 липня 2015 року в частині позову про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 4 074,73 грн. процентів за безпідставне користування грошовими коштами скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні цих вимог ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Як зазначено у висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язано зі здійсненням ними судочинства від 01 липня 2013 року виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. «Про незалежність судової влади» передбачено, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Відтак слідчий суддя приходить до переконання, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування. До Єдиного державного реєстру досудових розслідувань повинні вноситися відомості, які дійсно вказують, що мало місце кримінальне правопорушення, а не заяви, які не вказують про наявність події кримінального правопорушення, а тільки мають формальну назву «заява про злочин (кримінальне правопорушення)».
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки скаржник в заяві не вказав фактичних даних, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, тому в задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 214-216, 303-307 КПК України, -
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1