Справа № 203/2979/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ на станції Дніпропетровськ-Головний ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Волчанське Акімовського р-ну Запорізької області, громадянина України, не одруженого, дітей на утриманні не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17 червня 2014 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК), заявлене у рамках кримінального провадження №0000078,
в с т а н о в и в:
24 червня 2016 року слідчий звернулась до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 обґрунтовуючи своє клопотання тим, що останній підозрюється у вчиненні 08 червня 2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, тобто злочину середньої тяжкості, враховуючи наявні ризики.
У клопотанні слідчий просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий мотивувала наявністю ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КК України: встановлено, що підозрюваний раніше судимий, що вказує на його схильність до систематичного вчинення кримінальних правопорушень. Окрім того, підозрюваний раніше неодноразово судимий, а скоєне ним правопорушення відноситься до кримінального правопорушення середньої тяжкості.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.
Підозрюваний у суді вину визнав, заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив застосувати менш суворий запобіжний захід, оскільки страждає захворюванням кінцівки, інвалідність встановлює, він знаходиться у цивільному шлюбі, а жінка страждає захворюваннями судинної системи, зобов`язався виконувати всі виклики слідчого.
Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання не є обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
За змістом статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) запобіжний захід, різновидом якого є особисте тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно з частиною 1 статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Між тим, слідчим у клопотанні необґрунтовано необхідність обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, а єдиними підставами для цього зазначено те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів.
Суд вважає за необхідне при обранні запобіжного заходу взяти до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, тобто злочині середньої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому. Він не є особою неодноразово судимою, з останнього вироку суду вбачається, що попередні судимості підозрюваного погашені.
Відтак, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Згідно з частиною 1 статті 181 КПК домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Керуючись ст. ст. 181, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ на станції Дніпропетровськ-Головного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.
Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 30 днів.
Заборонити ОСОБА_5 залишати житло цілодобово, за виключенням прибуття на виклик слідчого СВ на станції Дніпропетровськ-Головний ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .
Копію ухвали направити до Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для контролю за поведінкою ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів.
Слідчий суддя ОСОБА_1