н/п 1-кп/640/139/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2016 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно не працюючого, розлученого, має на утримані сина: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.11.2006 Московським районним судом за ч.1 ст. 309, 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, 23.02.2009 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 307, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 07.07.2011 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 25.12.2012 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 27.06.2014 на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 р. звільнений,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, освіта неповна вища, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 29.04.2013 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 187, 69 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 11.11.2014 умовно-достроково з не відбутою часткою покарання 1 рік 4 місяця 12 днів,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_6 , 30 січня 2015 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, діючи умисно, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_7 та іншою особою, які заздалегідь домовилися про спільне вчинення злочину, усвідомлюючи що діє у групі, маючи спільний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , шляхом різкого відкриття вхідних дверей, проникли у приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , де діючи умисно, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_7 та іншою особою, усвідомлюючи що діє у групі, маючи спільний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою спільного незаконного збагачення шляхом заволодіння майном ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді застосування насильства до потерпілого та протиправного заволодіння його майном, бажаючи цього, з корисливих мотивів, із застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, а саме нанесли ОСОБА_10 удари в область тулуба, кінцівок та голови, в результаті яких потерпілий отримав закриті переломи 9 ті 10 ребер праворуч зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 532-ая/15 від 24.03.2015 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень та крововиливи і садна на голові та правій руці, крововилив та садна на лівій руці, крововиливи на тулубі, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 532-ая/15 від 24.03.2015 відносяться до легких тілесних ушкоджень, зв`язали руки та ноги липкою стрічкою, а також застосували електрошокер в область спини та шиї праворуч, після чого заволоділи грошима потерпілого в сумі 6000 гривен та 200 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент вчинення кримінального правопорушення становить - 3232 гривен, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 9232 гривень.
Після цього, ОСОБА_6 з ОСОБА_7 та іншою особою з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 9232 гривень.
ОСОБА_6 , будучи допитаним в судовому засіданні, винним себе визнав, щиро розкаявся, не заперечував про факт вчинення ним кримінального правопорушення, за обставин, викладених вище. В судовому засіданні покази, що приблизно в кінці січня 2015 р. раніше знайомий ОСОБА_12 повідомив йому, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 адресу житлового приміщення, де зберігається велика сума грошей, які можливо викрасти, на що вони погодились.
30 січня 2015 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, він, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , на автомобілі ВАЗ 2106, яким він керував, прибули за вказаною адресою: АДРЕСА_4 , постукали в двері, які відчинив раніше їм незнайомий потерпілий ОСОБА_17 . Гладун наніс йому удар рукою в обличчя та зайшов в квартиру, за ним зайшли в квартиру і всі інші. Він зайшов в квартиру останній. В цей час ОСОБА_18 намагався подавити супротив потерпілого та вони стали боротися на підлозі. Він стояв в стороні та бачив, як ОСОБА_19 допомагав ОСОБА_18 скотчем зав`язати руки потерпілого, який вони взяли на поличці в коридорі. Коли вони зв`язали потерпілого, він намагався їх зупинити, але вони не реагували. Також до потерпілого застосовували електрошокер. Потім потерпілого занесли на кухню та стали шукати сходини на другий поверх, оскільки ОСОБА_20 повідомив їм, що квартира АДРЕСА_5 . Коли сходини не знайшли, зрозуміли, що вони переплутали адресу. Частково розв`язали потерпілого та побігли. Про те, що у потерпілого викрали гроші, він дізнався пізніше. Хто спричиняв та у які частити тулуба ушкодження, він не пам`ятає, але стверджує, що він ушкоджень не спричиняв, а навпаки зупиняв всіх.
ОСОБА_7 , будучи допитаним в судовому засіданні, винним себе визнав, щиро розкаявся, не заперечував про факт вчинення ним кримінального правопорушення, за обставин, викладених вище. В судовому засіданні дав покази, аналогічні показам ОСОБА_6 . Також показав, що тілесні ушкодження потерпілому спричиняв він та ОСОБА_18 , але не пам`ятає в які частини тулубу, хто застосовував до потерпілого електрошкер, він також не пам`ятає. Гроші в квартирі потерпілого знайшов він, які в подальшому розподілили між собою. ОСОБА_21 ніяких активних дій відносно потерпілого не скоював, а навпаки просив їх залишити потерпілого та піти. Позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди визнав повністю.
Крім повного визнання вини обвинуваченими в інкримінованому кримінальному правопорушенні, їх винуватість підтверджується наступними доказами на підтвердження встановлених судом обставин, а саме:
- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 , а саме, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_8 зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_24 . Дана квартира розташована на 6 поверсі, яка має два поверхи. 31.01.2015 р. в обідній час дот неї зайшли сусіди із квартири АДРЕСА_7 , які повідомили їй, що 30.01.2015 р. біля 17-40 год. до господаря квартири постукав невідомий чоловік, який вдарив його ногою в область живота, потім до квартири зайшли ще двоє чоловік. Вони зв`язали господаря квартири АДРЕСА_7 скотчем та почали вимагати гроші, однак у розмові вони питали його про другий поверх, однак у нього в квартирі другого поверху не було, що дало підстави припустити, що вони переплутали квартиру і скоріш за все вони приходили до її квартири. Вона вважає, що невідомі хотіли заволодіти її майном та майном її чоловіка.
Крім того, пояснила, що її чоловік влітку 2014 р. познайомився з ОСОБА_25 , який також працював на об`єкті будівництва будинку. У них з чоловіком склалися дружні стосунки. Через деякий час ОСОБА_21 розповів, що його жінка з діагнозом рак та лежить у лікарні і попросився переночували у них, на що вони дали свою змогу. Так було декілька раз. Однак в подальшому після його нічліжки вони виявили пропажу грошей у сумі 1000 дол. США, які зберігались у ліжку. Також вони виявили пропажу ключа від вхідної двері. В крадіжці вони підозрюють ОСОБА_25 , однак він заперечував даний факт. По даному факту вони звернулись до міліції.
Крім того, 19.01.2015 р. у двері їх квартири постукав невідомий чоловік кавказької національності, який сказав, що переплутав адресу. Після цього часу на номер чоловіка зі скритого номеру зателефонував ОСОБА_21 , однак він скинув виклик. Далі вияснилось, що жінка ОСОБА_21 не хвора, вона знаходиться в місцях позбавлення волі. Зі слів господаря квартири АДРЕСА_7 один із нападавши був чоловік кавказької національності, так як він говорив з акцентом. 30.01.2015 р. біля 17-40 год. вона вийшла гуляти з собакою, чоловік в цей час залишився дома спати, і в цей час, зі слів чоловіка, до квартир ніхто не стукав. Вона, коли йшла по сходах, невідомих та підозрілих осіб не бачила, так як у будинку 4 під`їзда;
- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_24 , які є аналогічними показам свідка ОСОБА_23 ;
- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_26 , а саме, що у 2011 році він був засуджений і відбував покарання в СІЗО №27 і ХІК АДРЕСА_9 , де познайомився з ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_28 , з якими відносини після звільнення не підтримував, іноді міг випадково з ними зустрітися.
У січні 2015 року до нього в гості приїхали ОСОБА_6 і ОСОБА_30 , з якими вони вживали спиртні напої. У розмові ОСОБА_6 почав йому говорити про те, що він винен йому за те, що він йому допомагав, коли він перебував у місцях позбавлення волі і запитав чи не знає він де можна вчинити злочин. Він відповів, що колись давно ОСОБА_31 показував йому квартиру, в якій нібито знаходиться велика сума грошових коштів. Після цього вони розійшлися. Протягом приблизно тижня ОСОБА_6 постійно йому дзвонив і просив показати адресу, де знаходиться дана квартира. В один із днів в січні 2015 роки він погодився показати ОСОБА_6 де знаходиться дана квартира. Вони разом приїхали в комплекс, який розташований недалеко від вул. Шевченко. Вони разом піднялися на 6 поверх, де він йому вказав на квартиру АДРЕСА_10 , ОСОБА_32 подивився на замки, після чого вони пішли. Через кілька днів ОСОБА_6 подзвонив йому і зажадав, щоб він зустрівся з ним і поїхав до цього дому, щоб подивитися коли йдуть і приходять господарі. Що він і зробив. Через деякий час вони вирішили зайти і подивитися чи є господарі, однак він на поверх з ним не піднімався. Спустившись ОСОБА_6 нічого йому не сказав, і вони поїхали. За його наполегливе прохання вони домовилися зустрітися біля супермаркету «Рост» о 16.00 годині. Коли він приїхав в призначене місце в призначений час він побачив, що там вже знаходиться хлопець на ім`я ОСОБА_33 ( ОСОБА_18 ), потім під`їхав ОСОБА_34 і ОСОБА_30 . Коли вони сіли в автомобіль до ОСОБА_35 і поїхали до будинку, де були напередодні, він зрозумів, що вони хочуть вчинити злочин. Він почав відмовляти їх, але вони його не слухали. Коли вони під`їхали, ОСОБА_35 припаркував свій автомобіль ВАЗ_2106, бежевого кольору, недалеко в приватному секторі. Він також перебував в салоні автомобіля і просив їх не скоювати злочин. Але йому сказали, щоб він замовк і не ліз не в свої справи. Після цього вони всі пішли в сторону будинку, а він залишився в автомобілі. Через приблизно 30 хвилин вони прибігли, задихаючись від бігу. У розмові він зрозумів, що вони напали на господаря квартири, який виявився сильним чоловіком, і дав їм відсіч. Також ОСОБА_35 розповів, що грошей в квартирі не було. Вони зв`язали господаря скотчем, тому що коли вони розлучалися ОСОБА_36 викинув в сміттєвий бак рулон скотча біля ст. м. «Г. Праці» або «Студентська»;
- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_27 , а саме, що ОСОБА_37 його знайомий, з яким познайомились в місцях позбавлення волі. Після звільнення приблизно три місяці він був дома в Сумській області, після чого переїхав жити до ОСОБА_38 , працював без офіційного працевлаштування, різноробочим на будівництві.
Приблизно в середині літа 2014 року він познайомився з хлопцем на ім`я ОСОБА_33 , який проживає по АДРЕСА_11 , спільно зі своєю дружиною на ім`я ОСОБА_39 . ОСОБА_33 проживає в новобудовах за вказаною вулицею, де знаходиться кілька корпусів, в одному з корпусів на останньому поверсі квартира двоповерхова, на першому поверсі одна кімната і на другому поверсі ще одна. Адресу візуально пам`ятає. У ОСОБА_40 він був в гостях кілька разів, близько 2-3 разів, а також з їх дозволу ночував у них два рази, щоб після роботи і спільного проведення дозвілля в пізній час не повертатися додому. З ОСОБА_41 він вже не спілкується, оскільки наскільки він зрозумів, вони його підозрювали в крадіжці грошей і останній раз вони бачилися в Київському РВ ХМУ. Більше з того факту його в Київський РВ не викликали і з ОСОБА_41 він не спілкується.
Восени 2014 року, точний місяць він не пам`ятає, на зупинці при виході з маршрутки № 261 на «Пролетарської», він зустрів ОСОБА_42 . Надалі з ОСОБА_43 вони зідзвонювалися і розмовляли, кілька разів випадково зустрічалися, проте будь-яких подальших взаємин вони не підтримували;
- даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 07.04.2015 р., складеного старшим слідчим СВ Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, згідно до якого в присутності понятих в період часу з 17 год. 30 хв. до 17 год. 50 хв., потерпілий ОСОБА_10 продемонстрував механізм утворення тілесних ушкоджень, спричинених йому 30.01.2015 р. за адресою: АДРЕСА_4 .
(т. 1 а.с. 28-31);
- даними, що містяться у висновку експерта ХОБСМЕ № 328-ая/15 від 06.02.2015 р., згідно до якого у потерпілого ОСОБА_10 з урахуванням даних з медичної документації мали місце: закриті переломи 9 та 10 ребер справа зі зміщенням, синці та садна на голові та правій руці, синець та садна на лівій руці, синці на тулубі, які утворились від дії тупих твердих предметів і могли бути спричинені в строк, вказаний потерпілим. За ступенем тяжкості синці та садна це легкі тілесні ушкодження, а закриті переломи 9 та 10 ребер справа зі зміщенням це середньої тяжкості ушкодження, за критерієм тривалості розладу здоров`я.
( т. 1 а.с. 58-60);
- даними, що містяться у висновку експерта ХОБСМЕ № 532-ая/15 від 24.03.2015 р., згідно до якого у потерпілого ОСОБА_10 мали місце: закриті переломи 9 та 10 ребер справа зі зміщенням, синці та садна на голові та правій руці, синець та садна на лівій руці, синці на тулубі, які утворились від дії тупих твердих предметів і могли бути спричинені в строк, вказаний в постанові про призначення судово-медичної експертизи. За ступенем тяжкості синці та садна це легкі тілесні ушкодження, а закриті переломи 9 та 10 ребер справа зі зміщенням це середньої тяжкості ушкодження, за критерієм тривалості розладу здоров`я.
( т. 1 а.с. 63-64);
- даними, що містяться у висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області № 54 від 30.04.2015 р., згідно до якого, в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 (об`єкт № 1), генетичні ознаки слідів крові на фрагменті марлевої серветки (об`єкт № 2) та на нитках після хроматографії (об`єкт № 3). Генетичні ознаки слідів крові на фрагменті марлевої серветки (об`єкт № 2) та на нитках після хроматографії (об`єкт № 3), є змішаними, містять генетичні ознаки більш ніж однієї особи, серед яких присутні генетичні ознаки (ДНК-профіль) ОСОБА_10
( т. 2 а.с. 137-143);
- даними, що містяться у висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області № 47 від 11.02.2015 р., згідно до якого, два сліди пальців рук, які були відкопійовані на два відрізки прозорої липкої стрічки розмірами 35х26 мм. (слід № 1 розміром 12х21 м) та 45х24 (слід № 2 розміром 15х21 мм) під час огляду місця події за фактом нападу 30.01.2015 р. на ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_12 , придатні для проведення по ним порівняльного дослідження (для ідентифікації за ними особи).
( т. 2 а.с. 151-156);
- даними, що містяться у висновку експерта ХОБСМЕ № 680-Ц від 08.07.2015 р., згідно до якого, згідно «висновку експерта № 1679-И/15 від 04.07.2015 р.», група крові ОСОБА_6 О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В. Згідно «висновку експерта № 1680-И/15 від 04.07.2015 р.», група крові ОСОБА_7 А (ІІ) з ізогемагглютинином анті-В. Згідно висновків, викладених в «висновку експерту № 129-Ц/15 від 20.02.2015 р.: в результаті проведення судово-медичної експертизи, марлевого тампона, наданим на дослідження, виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлено антиген Н і ізогемагглютинин анті-В. Таким чином можливо вважати, що дані сліди крові могли статися від любої людини групової приналежності якої О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В, в тому числі і від ОСОБА_6
( т. 2 а.с. 180-181);
- даними, що містяться у висновку експерта ХОБСМЕ № 1679-И/15 від 03.07.2015 р., згідно до якого кров ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемагглютининами анті-А, анті-В.
( т. 2 а.с. 185);
- даними, що містяться у висновку експерта ХОБСМЕ № 1680-И/15 від 03.07.2015 р., згідно до якого кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемагглютинином анті-В.
( т. 2 а.с. 183);
- даними, що містяться у висновку експерта ХОБСМЕ № 3419-ая/15 від 21.08.2015 р., згідно до якого у потерпілого ОСОБА_10 мали місце: закриті переломи 9 та 10 ребер справа зі зміщенням, синці та садна на голові та правій руці, синець та садна на лівій руці, синці на тулубі. Механізм спричинення тілесних ушкоджень, які маються у ОСОБА_10 , на який він вказує в ході проведення слідчого експерименту від 07.04.2015 р., не протирічить об`єктивним судово-медичним даним.
( т. 4 а.с. 8-9);
- даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 24.07.2015 р., складеного слідчим СВ Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, згідно до якого в присутності понятих та експерта ХОБСМЕ в період часу з 12 год. 30 хв. до 13 год. 05 хв., потерпілий ОСОБА_10 продемонстрував механізм утворення тілесних ушкоджень, спричинених йому 30.01.2015 р. за адресою: АДРЕСА_4 .
(т. 4 а.с. 10-13).
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 доведеною повністю.
ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений з проникненням у житло за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений з проникненням у житло за попередньою змовою групою осіб, особою, що раніше вчинила розбій.
За скоєне вони підлягають відповідальності.
Судом вивчались дані, що характеризують обвинувачених
ОСОБА_6 , на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, страждає рядом хронічних захворювань, розлучений, має на утримані сина: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно інформаційного листа ДІМ Московського РВ ХМУ МВС України в Харківській області ОСОБА_44 , характеризується позитивно, скарг за порушення правил проживання на останнього не надходило. Згідно до характеристик за місцем мешкання, характеризується з позитивної сторони.
ОСОБА_7 , на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, не одружений, має на утриманні мати пенсійного віку ОСОБА_45 , 1949 року народження, раніше судимий за скоєння корисливого злочину, судимість у встановленому порядку законом не знята та не погашена, не відбувши частково покарання за вироком суду від 29.04.2013 р., скоїв інкримінований злочин. Згідно інформаційного листа ДІМ Комінтернівського РВ ХМУ МВС України в Харківській області ОСОБА_46 , характеризується негативно, від сусідів надходять скарги на його поведінку. Відповідно до характеристики за № 682/15 від 02.10.2015 р. за підписом директора Харківського автотранспортного техніку ім. С. Орджонікідзе ОСОБА_47 , ОСОБА_7 характеризується позитивно.
При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини справи, вказані дані про осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 66 ч. 1 п. 1, 2, ч. 2 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, знаходження на утримання неповнолітньої дитини, наявність ряду захворювань.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 66 ч. 1 п. 1 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд не вбачає.
При зазначених обставинах, з урахуванням даних про осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наслідків які настали від скоєного кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією всього належного їм на праві власності майна, вважаючи зазначене покарання необхідним для попередження та скоєння інших злочинів та правопорушень.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд вважає можливим застосування вимог ст. 69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Так, судом приймаються до уваги обставини, що пом`якшують покарання, з урахуванням його особи, які викладені вище. Крім того, судом враховуються ті обставини, що обвинувачений змінив своє ставлення до скоєного злочину, в якому повістю визнав себе винуватим, щиро розкаявся, відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілому, який стверджував в суді, що він не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 , страждає рядом хронічних захворювань, про що надані суду медичні довідки. Викладені обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 свідчать про наявність підстав для застосування вимог ст. 69 КК України.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, суд частково приєднує ОСОБА_7 не відбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.04.2013 р, яким його засуджено за ст. 187 ч. 2, 69 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та звільнений 11.11.2014 умовно-достроково з не відбутою часткою покарання 1 рік 4 місяця 12 днів.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_7 на його користь. Так, в судовому засіданні потерпілий відмовився від позову в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_6 , посилаючись на відшкодування шкоди останнім. Щодо розгляду позову в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_7 покладається на розсуд суду.
У відповідності зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана винними діями особи, відшкодовується цією особою.
Суд вважає, що в результаті винних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_10 була заподіяна моральна шкода: змінився уклад його життя, він проходив лікування, змушений був докладати додаткові зусилля для відновлення колишнього укладу життя, переніс моральні переживання і незручності, переніс нервовий стрес, що призвело до незручностей і труднощів. Крім того, він повинний був витрачати свій особистий час на явку до органів дізнання, слідства, суду, проведення слідчих дій.
Тому позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню і при визначенні його обсягу, суд враховує до як тривалість перенесених страждань і незручностей, так і матеріальну можливість обвинуваченого до його відшкодування.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених в солідарному порядку.
Доля речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд залишає міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27), в зв`язку з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі та з метою забезпечення виконання вироку.
Керуючись статтями 176, 177 178, 183, 368, 370, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати винними:
ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України;
ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Призначити покарання:
ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187 КК України на підставі ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднати ОСОБА_7 не відбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.04.2013 р. та остаточно призначити покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Початок строку відбуття покарання обчислювати:
ОСОБА_6 з 03 липня 2015 року, тобто з моменту обрання запобіжного заходу;
ОСОБА_7 з 03 липня 2015 року, тобто з моменту обрання запобіжного заходу.
Згідно з ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зарахувати в строк відбування покарання час перебування під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із 03 липня 2015 року до дня ухвалення вироку суду, тобто до 03.06.2016 р., включно.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу, але не більше двох місяців (до 03 серпня 2016 р.) залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
Судові витрати за проведення молекулярно-генетичної, судово-дактилоскопічної експертиз та судової експертизи волокнистих матеріалів стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі 10 589 (десять тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) тисяч 85 коп. на користь держави.
Речові докази, які знаходиться в камері зберігання речових доказів, а саме: скотч та молоток знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний судом м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3