Справа №588/1480/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/128/16 Суддя-доповідач - Забара

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" лютого 2016 р. колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження №0000345 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 23 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий: 11.07.2011 року за ч.1 ст. 190 КК України до штрафу в сумі 850 грн.; 06.10.2011 року за ч.2 ст. 186, ст.ст. 198, 70 ч.1, 75, 76, 70 ч.4, КК України до позбавлення волі на строк 2 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік та сплатою штрафу в сумі 850 грн.; 11.01.2013 року за ч.1 ст. 189, ч.1 ст. 296, ст. 70 КК України до 6 місяців арешту,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

з участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,-

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 23 листопада 2015 року, в яких:

прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати в частині призначеного ОСОБА_9 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Потерпілий ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного йому покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст. 286 КК України у виді 9 років позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_8 також просить вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 23 листопада 2015 року відносно ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного йому покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Даним вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Обраний ОСОБА_9 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений попередній тримання під вартою.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 : в доход держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 2304 грн., а також на користь ОСОБА_7 100 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 10589,92 грн. в рахунок матеріальної шкоди.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, зазначає, що, призначаючи покарання ОСОБА_9 із застосуванням вимог ст. 69 КК України, суд не дотримався вимог ст. 65 КК України, належним чином не врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, кримінальне правопорушення вчинив в стані алкогольного сп`яніння та під дією наркотичних засобів, заподіяну шкоду відшкодував частково, суд також не врахував думок потерпілих, які наполягали на призначенні максимального покарання. Необ`єктивність суду в оцінці даних, які характеризують особу обвинуваченого, та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення суттєво зменшило ступінь його вини і дало можливість уникнути більш суворого покарання.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в обґрунтування поданих апеляційних скарг вказують на невідповідність призначеного ОСОБА_9 судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який фактично в скоєному не розкаявся, в ході досудового розслідування симулював втрату пам`яті, що в свою чергу не сприяло встановленню істини по справі, кримінальне правопорушення вчинив в стані алкогольного сп`яніння та під дією наркотичних засобів, раніше неодноразово судимий.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду чи заперечення на апеляційні скарги прокурора та потерпілих не подавали.

Як встановив суд, 06 липня 2015 року близько 17 год. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та під дією наркотичного засобу морфін, керуючи автомобілем «Opel Ascona», д.н. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Б. Хмельницького у м. Тростянець в напрямку перехрестя з пр. Шкільний напроти будинку №32, порушивши вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобіля та виїхав на праве узбіччя, за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер в цей же день у Тростянецькій ЦРЛ.

Крім того, внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної події тяжкі тілесні ушкодження отримав і пасажир автомобіля «Opel Ascona» - ОСОБА_12 , від яких помер на місці події.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, думку прокурора, який підтримав подану прокурором у кримінальному провадженні апеляційну скаргу, потерпілих та представника потерпілого на підтримку поданих ними апеляційних скарг, обвинуваченого, який проти поданих апеляційних скарг заперечував, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню, а апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_8 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється, оскільки фактичні обставини провадження, встановлені судом першої інстанції, ніким не оскаржуються.

За встановлених судом фактичних обставин провадження дії обвинуваченого ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.286 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Однак суд першої інстанції цих вимог не виконав, внаслідок чого призначив обвинуваченому ОСОБА_9 надто м`яке покарання, безпідставно застосувавши ст. 69 КК України, яке не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння та під дією наркотичного засобу, що є обставиною, яка обтяжує покарання, саме кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, заподіяна злочином шкода відшкодована частково, за місцем мешкання характеризується посередньо, перебуває на обліку лікаря нарколога.

Визнаючи, як пом`якшуючу покарання обставину щире каяття обвинуваченого, суд не врахував та відповідним чином не оцінив, що ОСОБА_9 не в повному обсязі розкрив обставини скоєного ним кримінального правопорушення (скоєння самого ДТП, вживання наркотичних засобів), посилаючись на нібито втрату пам`яті, саму вину визнав повністю виключно під впливом безперечних доказів.

Часткове же відшкодування заподіяних злочином збитків (шкоди) відповідно до п.2 ч.1 ст. 66 КК України не є обставиною, що пом`якшує покарання, а тому визнання та посилання на неї у вироку ще й як і на одну із обставин, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, не можна визнати обґрунтованою.

За наведених вище обставин, призначене судом першої інстанції ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст. 69 КК України слід вважати м`яким, таким, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та його особі.

А тому колегія суддів вважає за необхідне, у відповідності до вимог ст. 420 КПК України, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання скасувати та, із врахуванням вищенаведених доводів, а також сімейного стану обвинуваченого та стану його здоров`я, частково задовольнивши та задовольнивши у повному обсязі подані по справі апеляційні скарги, ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_9 більш суворе покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 286 КК України.

Також, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, колегія суддів вважає необхідним зарахувати відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_9 в межах данного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково, апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 23 листопада 2015 року відносно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а також невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_9 строк тримання під вартою з 20 липня 2015 року по 04 лютого 2016 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вимог ч.5 ст.72 КК України.

Вирок набирає чинності негайно та може бути оскарженим до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а для засудженого, який утримується під вартою з дня вручення копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно