Справа № 1-7/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2010 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

при секретарі Мойленко А.О.

з участю прокурора Хіневич І.П.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

законних представників неповнолітніх підсудних ОСОБА_9, ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу про обвинувачення

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, нежонатого, раніше судимого:

1). 27 серпня 1996 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ст.206 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки, постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 6 червня 1998 року відстрочка скасована і направлений в місця позбавлення волі на 3 роки, звільненого 23 липня 1999 року на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22 липня 1999 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 1 день

2). 25 грудня 2000 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ст.222 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України звільненого умовно з іспитовим строком 1 рік,

3). 6 лютого 2002 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ст.101 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.43 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі і остаточно засуджений до 6 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 28 грудня 2007 року

в скоєні злочинів передбачених ст.ст. 395, 187 ч.3, 304 ч.1 КК України

ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, нежонатого, проживав без реєстрації с.Вільхи вул.Мічуріна, 5 Золотоніського району Черкаської області, раніше судимого:

1). 15 квітня 2004 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.ст.186 ч.2, 309 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,

2). 19 липня 2005 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 307 ч.2 КК України з застосуванням ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 4 грудня 2008 року по постанові Ленінського районного суду м. Полтава від 26 листопада 2008 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 23 дні

в скоєні злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України

ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня ІНФОРМАЦІЯ_8, нежонатого, раніше не судимого

в скоєні злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України

ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_10, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_11, студента ІНФОРМАЦІЯ_12, нежонатого, раніше не судимого

в скоєні злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України

ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_13, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_14, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_11, працюючого торговим агентом ТОВ КТК «Оболонь Плюс» в м. Кременчуці, нежонатого, раніше не судимого

в скоєні злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2009 року після сумісного розпиття спиртних напоїв ОСОБА_13, ОСОБА_12 і ОСОБА_14 за місцем проживання останнього в АДРЕСА_1, біля 22 год. вони зустріли біля магазину «Консул», що в м. Кременчуці на вул.Червоноармійській раніше знайомих їм ОСОБА_11 і ОСОБА_15, де ОСОБА_11 запропонував піти до кафе «Шинок» розташованого в с.К.Потоки в районі Ліснівки Кременчуцького району, де працюють його знайомі родичі, пограбувати його, на що всі погодились. Для цього ОСОБА_11 сказав взяти чорні в»язані шапочки з прорізами, які знаходились в пакеті в автомобілі ОСОБА_15, що останній і зробив, щоб одягти на голову, щоб не бути впізнаними, які ОСОБА_11 роздав всім при підході до кафе і вони їх всі наділи, а також дав іграшковий пістолет ОСОБА_15 при цьому пояснюючи, що той буде розмовляти з тими, хто там буде, бо його можуть впізнати по голосу, на що той погодився. Біля кафе «Шинок» 18 березня 2009 року біля 2 год. ОСОБА_14 і ОСОБА_13 залишились на вулиці, а ОСОБА_12, ОСОБА_11 і ОСОБА_15 направились до вхідних дверей, де ОСОБА_15 постукав в двері і коли їх відкрив потерпілий ОСОБА_3, ткнувши пістолетом йому в груди наказав лягти на підлогу, що той і зробив, і вони зайшли до зали, заштовхнувши при цьому і ОСОБА_3 до зали, погрожуючи при цьому фізичною розправою, яку він сприймав реально, щоб мовчав та питаючи, де каса, подавлюючи його волю та свідомість погрозами і своїми діями подолавши його волю, викрали майно належне потерпілій ОСОБА_16 вартістю 680 грн.50 коп., а саме: 12 пляшок пепсі-коли ємкістю 0,5 л по ціні 5 грн. на 60 грн., енергетичний напій «Редбул» ємкістю 0,5 л в кількості 2 шт. по ціні 15 грн. на 30 грн., енергетичний напій «Редбул» ємкістю 0,25 л в кількості 3 шт. по 12 грн. на 36 грн., енергетичний напій «Гуарана» ємкістю 0,25 л в кількості 4 шт. по ціні 12 грн. на 48 грн., сік «Добрий» ємкістю 0,5 л в кількості 7 шт. по ціні 4 грн.50 коп. на 31 грн.50 коп., сік «Біола» ємкістю 1 л в кількості 6 шт. по ціні 9 грн. на 54 грн., 42 запальнички по ціні 3 грн. на 126 грн., 4 пачки печива «Золоте кільце» по ціні 4 грн. на 16 грн., шоколад «Корона» з наповнювачем в кількості 5 шт. по ціні 6 грн.80 коп. на 34 грн., шоколад «Корона» в кількості 5 шт. по ціні 5 грн.50 коп. на 27 грн.50 коп., кальмар сушений в кількості 7 шт. по ціні 4 грн.50 коп. на 31 грн.50 коп., кальмар сушений в кількості 6 шт. по ціні 2 грн.50 коп. на 15 грн., анчоус в кількості 8 шт. по ціні 4 грн. на 32 грн., рибка по-особому в кількості 2 шт. по ціні 6 грн. на 12 грн., чіпси «Люкс» в кількості 7 шт. по ціні 6 грн. на 42 грн., чіпси « Люкс» в кількості 8 шт. по ціні 3 грн. на 24 грн., чіпси «Санчо» в кількості 3 шт. по ціні 3 грн. на 9 грн., сухарики «Клінські» в кількості 10 шт. по ціні 2 грн. 50 коп. на 25 грн., жувальну гумку «Орбіт Професіонал» в кількості 6 шт. по ціні 4 грн.50 коп. на 27 грн.

Крім цього, у підсобному приміщенні кафе у потерпілих ОСОБА_2 і ОСОБА_1, які там спали на ліжку погрожуючи фізичною розправою, яку ті сприймали реально подавивши їх волю та свідомість викрали майно належне їм, а саме: у ОСОБА_1 мобільний телефон НОКІА вартістю 100 грн., поліетиленовий пакет вартістю 3 грн., спортивні штани вартістю 50 грн., светр вартістю 60 грн., футболку вартістю 15 грн., труси вартістю 24 грн., ключі від хвіртки вартістю 20 грн. і гроші в сумі 20 грн., спричинивши їй матеріальну шкоду в сумі 292 грн., у ОСОБА_2 мобільний телефон НОКІА вартістю 400 грн., і гроші в сумі 786 грн., що становили виручку від проданих товарів належних потерпілій ОСОБА_16В, які знаходились в кишені халата потерпілої ОСОБА_1, зникнувши з місця злочину разом з підсудними ОСОБА_13 і ОСОБА_14, які чекали їх біля кафе і несли викрадене вживаючи всі разом викрадені продукти харчування по дорозі до місця проживання в м. Кременчуці.

Матеріальна шкода потерпілим відшкодована в повному обсязі підсудними ОСОБА_13, ОСОБА_14 і ОСОБА_15

Крім цього, ОСОБА_11, достовірно знаючи, що відносно нього після його звільнення із місць позбавлення волі на підставі постанови Крюківського районного суду м. Кременчука встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки і будучи ознайомленим з встановленими обмеження в передбаченому порядку під розписку, а саме: реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць, заборона вживати спритні напої в місяцях їх продажу на розлив, заборона виїжджати за межу встановлено місця мешкання без дозволу контролюючих органів, заборона залишати будинок (квартиру) з 22. 00 до 6.00 год., з метою ухилення від якого був відсутній неодноразово за місцем проживання в установлений час, а в листопаді місяці 2008 року самовільно залишив місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_15, не з»являючись на реєстрацію з 17 листопада 2008 року, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Підсудній ОСОБА_13 в судовому засіданні винним себе в пред»явленому обвинуваченні визнав і пояснив, що 17 березня 2009 року біля 22 год. він з ОСОБА_12, ОСОБА_14 та хлопцями Євгеном і ОСОБА_6 пили пиво за місцем проживання ОСОБА_14 в АДРЕСА_2. Потім вийшли на вулицю, хлопці Євген та ОСОБА_6 пішли додому, а він з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 пішли до магазину «Консул», який знаходиться поблизу, де зустріли ОСОБА_11 і ОСОБА_15, які запропонували їм прогулятися. ОСОБА_11 підійшов до автомобіля, який стояв неподалік біля будинку, взяв там поліетиленовий пакет, що там були маски взнав пізніше. ОСОБА_11 запропонував піти в кафе в с.К.Потоки до знайомої, яка там працює, всі погодились і пішли, йшли довго. Коли підходили до кафе ОСОБА_11 дав йому чорну в»язану шапочку, яку він надів на голову. ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_15 пішли до кафе, а вони з ОСОБА_14 залишились на вулиці. В кафе світла не було, бачив, як ОСОБА_15 постукав у вхідні двері, хтось йому відкрив і вони зайшли всередину, ніякого шуму і криків він не чув. Хвилин через 5-10 вони вийшли, тримали в руках пакети і йому хтось дав відро, в якому знаходились анчоуси, чіпси, кальмари, назад пішли тією ж дорогою, по дорозі їли і пили, те, що несли, зупинялись біля плавнів там відпочивали і там він залишив шапочку, яку йому давав ОСОБА_11 Він з ОСОБА_13 пішли вперед додому, а ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_15 йшли позаду. Він взяв запальнички, які випали з пакета і які потім було знайдено в нього вдома працівниками міліції.

Підсудній ОСОБА_14 в судовому засіданні винним себе в пред»явленому обвинуваченні визнав і пояснив, що 17 березня 2009 року біля 22 год. він з ОСОБА_12, його дядьком, ОСОБА_13 та хлопцями Євгеном і ОСОБА_6 пили пиво за місцем його проживання в ІНФОРМАЦІЯ_16, де він проживає з бабусею ОСОБА_17. Потім вийшли на вулицю, хлопці Євген та ОСОБА_6 пішли додому, а він з ОСОБА_12 та ОСОБА_13, пішли до магазину «Консул», який знаходиться поблизу, де зустріли ОСОБА_11 і ОСОБА_15. ОСОБА_11 запропонував їм піти в кафе в с.К.Потоки повеселитися до його знайомої, яка там працює, всі погодились. ОСОБА_15 взяв з автомобіля, який стояв біля будинку пакет з масками, якими вони лякали дівчат на 8 Березня це були чорні шапочки з прорізами для очей і пішли через плавні в с.К.Потоки, йшли довго. Дорогу показував ОСОБА_11, він з ОСОБА_12 та ОСОБА_15 йшли попереду, а він з ОСОБА_13 позаду. Коли підходили до кафе ОСОБА_11 дав їм шапочки, які вони наділи на голови, бо було холодно. Світло в кафе не горіло, ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_15 підійшли до вхідних дверей, а вони з ОСОБА_13 залишились на вулиці. Бачив, як двері відчинились і вони зайшли всередину і тоді він побачив в руці у ОСОБА_15 пістолета, який, з його слів, які він йому говорив пізніше, йому дав ОСОБА_11 Хвилин через 5-10 вони вийшли, покликали їх, тримали в руках пакети і відро з-під сміття, ОСОБА_12 дав йому пакет, сказав, що там продукти харчування. Коли біля дамби сіли відпочивати і їсти, що несли, то побачив, що там були напої, соки, анчоуси, чіпси, горішки. Назад пішли тією ж дорогою, по дорозі ще їли і пили те, що несли. Він з ОСОБА_13 пішли вперед додому коротшою дорогою, а ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_15 йшли позаду і пішли іншою дорогою.

Підсудній ОСОБА_15 в судовому засіданні винним себе в пред»явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що 17 березня 2009 року біля 22 год. він зустрів на Раківці біля магазину «Консул» ОСОБА_18, ОСОБА_12 і ОСОБА_14 Підійшов ОСОБА_11 запропонував піти до дренажного каналу, сказав, що йому потрібно з ким-то там побалакати, і вони всі пішли. Там ОСОБА_11 з ким-то порозмовляв кілька хвилин, а вони його чекали. Коли повернувся, то запропонував їм піти розважитись до його знайомих родичів власників кафе в с.К.Потоки, полякати їх масками, якими вони лякали дівчат вітаючи з 8 березня, які знаходились в нього в машині. Він взяв в автомобілі, який стояв біля будинку пакет з масками це були чорні в»язані шапочки з прорізами для очей і пішли. Дорогу показував ОСОБА_11, по дорозі він дав йому пістолет, як він зрозумів іграшковий, щоб полякати, сказав, що там його можуть впізнати і що розмовляти з працівниками буде він. Підходячи до кафе, вони наділи вязані шапочки з прорізами для очей на голови, ОСОБА_14 і ОСОБА_13 залишились на вулиці, а він з ОСОБА_12 і ОСОБА_11 підійшли до вхідних дверей кафе, де він постукав в двері, попросив продати пива. Коли охоронник відчинив двері, він наставив йому пістолет в груди і наказав лягти на підлогу, той забіг до зали і ліг на підлогу. ОСОБА_11 пройшов до зали, забрав у нього пістолет і залишився біля охоронника, а йому сказав збирати продукти, що він і зробив. В приміщенні світла не було, що робили ОСОБА_11 з ОСОБА_12 не бачив, ОСОБА_12 заходив до кімнати за барною стойкою, що він там робив не бачив. Він зібрав продукти на барній стойці в пакети і вийшов на вулицю, вийшли і ОСОБА_11 з ОСОБА_12О, і всі пішли назад тією ж дорогою, по дорозі їли і пили, що взяли , це були напої, соки , сухарики, горішки, шоколадки. Біля болота, коли зупинялись , він пропонував повернутись, попросити пробачення і все повернути, але ОСОБА_11 сказав, що вже пізно.

Підсудній ОСОБА_12 в судовому засіданні винним себе в пред»явленому обвинуваченні визнав частково і пояснив, що 17 березня ввечері він був у ОСОБА_14, грав на комп»ютері, там був і ОСОБА_13, потім пішли до магазину «Консул». Там зустріли ОСОБА_15, який запропонував піти в с.К.Потоки до кафе «Шинок» попити пива. Ні масок, ні пістолета, ні в кого він не бачив. Вони з ОСОБА_15 йшли попереду , а ОСОБА_14 і з ОСОБА_13 позаду. Коли підійшли до кафе, світло там не горіло. Біля вхідних дверей ОСОБА_15 надів на обличчя маску - чорну шапочку з прорізами для очей, в нього маски не було і в інших він не бачив, і постукав. Хтось відповів, що зачинено, ОСОБА_15 попросив продати пива. Коли двері відкрили, побачив, як ОСОБА_15 наставив чоловікові до грудей пістолет, раніше він його не бачив. Чоловік забіг до зали, впав на підлогу і заклав руки за голову. ОСОБА_15 став питати в нього, де гроші, той сказав, що він тільки охоронник, а в іншій кімнаті є дівчата продавці. Вони пішли до кімнати, на столі він взяв мобільний телефон. З двома жінками розмовляв ОСОБА_15 На підлозі він взяв пакет з напоями і вийшов на вулицю. За ним вийшов ОСОБА_15В, з трьома наповненими пакетами і відром з продуктами. ОСОБА_18 і ОСОБА_14 в кафе він не бачив, вони їх наздогнали по дорозі. ОСОБА_11 з ними не було, він його раніше не знав, на слідстві обмовив його, бо начальник райвідділу ОСОБА_19 і його замісник ОСОБА_20 застосовували до нього психологічний тиск і фізичне насилля, він звертався з заявами до прокурора. Те, що написано в протоколах його допиту на слідстві він не говорив, а підписував протоколи, бо боявся насилля з боку працівників міліції. В суді він говорить правду.

Підсудній ОСОБА_11 винним себе в пред»явленому обвинуваченні не визнав і пояснив, що 17 березня 2009 року він знаходився з своєю сім»єю у матері за адресою АДРЕСА_3, нікого не знає і ніякого злочину не вчиняв. Щодо адміністративного нагляду пояснив, що після звільнення із місць позбавлення волі відносно нього був встановлений адміністративний нагляд на 2 роки, він стояв на обліку в Крюківському райвідділі міліції, ходив на реєстрацію відмічатися до листопада 2008 року, а потім не ходив, вимушений був змінити місце проживання, бо на нього і його сім»ю був вчинений невідомими збройний напад і він вимушений був переховуватись і проживав у своєї співмешканки ОСОБА_21 в АДРЕСА_4, про зміну місця проживання міліцію не повідомляв.

Незважаючи, що ОСОБА_11 винним себе в пред»явленому обвинуваченні не визнав, ОСОБА_12 визнав частково, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 визнали повністю, винність кожного з них підтверджується:

- показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_1, що з травня місяця 2008 року вона працює барменом в кафе «Шинок», який знаходиться в районі Ліснівки в с.К.Потоки та належить ОСОБА_16 по тижню, а тиждень відпочивала. 16 березня 2009 року в 8 год. вона заступила на зміну на тиждень, шашличником з нею працював ОСОБА_3.В., ночували вони в кафе. 17 березня 2009 року біля 14 год 30 хв. до неї приїхала її сестра ОСОБА_2, яка раніше теж працювала в цьому кафе, допомагала їй. Біля 24 год. ОСОБА_3 відключив електростанцію і вони полягали спати. ОСОБА_3 ліг в залі на лавці, а вона з ОСОБА_2 в підсобці на ліжку. Чула, як хтось постукав у двері, чула як просили продати пива, почула, як ОСОБА_3 відкрив двері і гуркіт. ОСОБА_22 будити ОСОБА_2, яка не просипалася, вона дуже злякалася і продовжувала лежати, чула шорох на барній стійці і в кімнаті, де були вони. Відчула на своїй шиї чужу руку, зрозуміла, що шукали золоті вироби. ОСОБА_2 проснулась, стала кричати, незнайомий чоловічий голос сказав, щоб вона замовкла, а вона продовжувала кричати, потім вона почула якийсь тріскіт і як ойкнула ОСОБА_2 і замовкла. Було темно, вона нікого не бачила, чоловічий голос говорив, щоб вони мовчали, бо повбивають. Потім стало все тихо, вони встали, стали кликати ОСОБА_3, який не обзивався. Побачили його в залі, він сидів в залі на лавці в шоковому стані. Коли прийшли до тями вирішили зателефонувати хазяйці ОСОБА_16, і виявили, що не має мобільних телефонів ні її, ні ОСОБА_2, які лежали на столі. Вирішили йти в село до неї додому пішком. Вхідні двері не відкривались, виявилось, що вони були підперті ззовні лопатою. На вулиці стояли вантажні автомобілі, і водії дали їм мобільний телефон і вони повідомили про все ОСОБА_16 Крім мобільного телефону Нокіа вартістю 100 грн., було викрадено пакет з її особистими речами, який знаходився в приміщенні, де вони спали. Там знаходились спортивні штани, светр, футболка, гроші в сумі 20 грн. На пакеті з її речами лежав халат, в кишені якого були гроші в сумі 786 грн. виручка від продажу, які теж пропали, а халат валявся на підлозі. Шкоду їй відшкодували ОСОБА_13, ОСОБА_14 і ОСОБА_23 в повному обсязі, претензій до них вона не має і просила суворо їх не наказувати, а інших по закону. Мати ОСОБА_11 їй погрожувала, вимагала говорити в суді неправду, вона нікуди не зверталась, але боїться їх,

- показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2, що 17 березня 2009 року біля 13 год.30 хв. вона приїхала в кафе «Шинок», яке знаходиться в районі Ліснівки в с.К.Потоки Кременчуцького району, де раніше працювала, до сестри ОСОБА_1, яка працювала барменом. Цілий день вона їй допомагала і з ними був ОСОБА_3, який працював шашличником. В 24 год. ОСОБА_3 відключив електростанцію, відпустив собаку, закрив кафе, сам ліг спати в залі на лаві, а вона з ОСОБА_1 на ліжку в підсобці. Вона проснулась від того, що хтось чіпав її за шию, обличчя та руки, вона злякалась, намагалась встати і побачила, що біля неї стоїть чоловік в чорній куртці, в чорній шапочці та в чорних перчатках і світить в обличчя ліхтариком. Він придавив її ліктем правої руки до ліжка, перешкоджаючи встати. Вона стала кричати, звати Михайлову, кричала, що ОСОБА_1 нас грабують. Він їй сказав, що якщо буде кричати, то він вистрелить їй в лоб, але пістолета в нього вона не бачила, продовжувала кричати і побачила біля вікна ще одного чоловіка в чорному одязі, а на голові в нього була така ж шапочка. Чоловік, який тримав її, притиснув щось до її лівої щоки, вона почула біль, від якої втратила свідомість. Чоловік, який стояв біля вікна, говорив, щоб той її не чіпав, його голос їй показався знайомим. Вона знала ОСОБА_11, який був родичем хазяйки, приходив до неї і обслуговувався в їх кафе, і голос, який здався їй знайомим, був схожий на його. Коли вона прийшла до тями, то в кафе вже нікого не було. Вони з ОСОБА_1 стали звати ОСОБА_3В, той не обзивався. Коли присвітили ліхтариком, то побачили його в залі на лавці в шоковому стані. З прилавку побачили, що викрадено товар, який там знаходився: пакети з соком, шоколад, чіпси, сухарики, запальнички, в ОСОБА_1 з кишені халата не стало виручки в сумі 786 грн., і не стало її мобільного телефону Нокіа вартістю 400 грн. Також не стало пакета з особистими речами у ОСОБА_1 і її мобільного телефону. Зателефонувати хазяйці не було звідки і вони хотіли йти до неї додому в село, але на вулиці стояли вантажні автомобілі і водії дозволили їм зателефонувати. Шкоду їй відшкодували ОСОБА_13, ОСОБА_14 і ОСОБА_15 і вона просить їх не позбавляти волі. Сім»я ОСОБА_11 їй погрожувала неодноразово, вимагали, щоб вона змінила показання, що в кафе був не ОСОБА_11,

- показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_3, що він працює шашличником в кафе «Шинок», який знаходиться в с.К.Потоки в районі Ліснівки, який належить ОСОБА_16, працював він по тижню і ночував там. 15 березня 2009 року він заступив на зміну з барменом ОСОБА_1, яка теж ночувала в кафе. 17 березня 2009 року в кафе прийшла ОСОБА_2, яка допомагала ОСОБА_1 Біля 24 год. він відключив електростанцію, закрив двері зсередини кафе і ліг спати на лаві в залі, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 лягли в підсобці на ліжку. Біля 2 год. ночі хтось постукав в двері, він сказав, що кафе зачинено, чоловік попросив його продати пива. Коли він відкрив двері, то незнайомий чоловік в чорному одязі та чорною шапочкою на голові з прорізами для очей, присвічуючи ліхтариком ткнув йому в груди пістолетом, вдарив рукояткою та штовхнув до приміщення, скрутив за руку та поклав на підлогу і приставивши пістолет до голови спитав, де каса, він відповів, що касу забирає хазяйка додому. Другий чоловік також в чорному одязі та в чорній шапочці на голові з прорізами для очей сказав, щоб він його відтягнув подалі. Той взяв його за руку і відтягнув далі в зал, поклав на підлогу та притиснув своїм коліном за лопатку і направивши на нього пістолет сказав, щоб він увімкнув світло, він відповів, що світла в кафе не має, тоді він сказав, щоб він мовчав, якщо хоче жити. Потім він чув гуркіт пляшок та шелест пакетів за стійкою бару. Чув як кричала ОСОБА_2, той, що тримав його крикнув швидше, хтось йому відповів, що зараз, знову чув гуркіт пляшок та шелест пакеті, потім хтось сказав, що йдемо. Той, що утримав його сказав, щоб він не виходив з кафе 15 хв., якщо хоче жити, бо він може повернутись. Він пролежав трохи, піднявся і сів на лаві, підійшли ОСОБА_2 і ОСОБА_1, побачили, що на барній стійці не було продуктів, потім виявилось, що зникли їх мобільні телефони, пакет з речами ОСОБА_1, її халат валявся на підлозі в кишені якого була виручка. Коли хотіли вийти з кафе, щоб повідомити про все хазяйці, то виявились, що вхідні двері були підперті лопатою. Шкода йому відшкодована ОСОБА_13В, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 повністю, претензій він до них не має,

- показаннями в судовому засіданні законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_13 ОСОБА_9, що її син ОСОБА_13 навчається в Кременчуцькому ПТУ, вільний час проводить вдома, і вони з чоловіком в повній мірі контролюють його. 17 березня 2009 року біля 20 год. він пішов гуляти, біля 21 год.40 хв. вона йому зателефонували, він відповів, що гуляє біля будинку. Біля 23 год. вона йому зателефонувала знову, але його телефон був відключений, на ніч його не було додому. Вранці біля 6 год., коли вона йшла на роботу, його не було. В 14 год. вона повернулася з роботи, він був вдома сказав їй, що в нього все нормально і що в нього розрядився телефон і він не міг зателефонувати. З приводу того, що сталося взнала від працівників міліції, він їй нічого не пояснював, пояснення в міліції він давав в її присутності,

- показаннями в судовому засіданні законного представника неповнолітнього ОСОБА_14 ОСОБА_10, що її син ОСОБА_24 проживає окремо від неї у бабусі ОСОБА_17, оскільки вони з чоловіком, який не є його батьком, але виховує його з дитинства, працюють по змінах, щоб він не залишався без нагляду. Виховує вона його достатньо суворо, контролює його навчання та місце знаходження, він її розуміє, чому так сталося, що він вчинив злочин не розуміє, він її нічого їй не пояснював, але дуже сам переживає, обіцяв їй, що ніколи подібного не повторити,

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_25, що після повернення з місць позбавлення волі її син ОСОБА_11 проживав за місцем її проживання ІНФОРМАЦІЯ_17 з своєю сім»єю - жінкою ОСОБА_21 та сином ОСОБА_26. Знає, що відносно нього був встановлений адміністративний нагляд і він ходив в міліцію по понеділках кожного місяця відмічатись. В 20-х числах листопада місяця 2008 року невідомими було вчинено збройний напад на її квартиру і син з сім»єю вимушений був переховуватись і у неї не проживав, а проживав у своєї співмешканки ОСОБА_21 і не ходив відмічатися в міліцію. З приводу збройного нападу вона зверталася до Крюківського райвідділу міліції. Приблизно в грудні місяці 1999 року її син отримав вогнепальне поранення в голову, лікувався в Третій Кременчуцькій міській лікарні і тому він такий знервований і неврівноважений. 17 березня 2009 року він цілий день знаходиться за місцем її проживання ІНФОРМАЦІЯ_18 з сім»єю і нікуди не відлучався,

- протоколом огляду від 18 березня 2009 року приміщення кафе «Шинок»в с. К.Потоки район Ліснівки, що воно являє собою металевий вагончик, вхід в який відбувається через одностворчаті двері, які явних пошкоджень не мають, потім через тамбур, в якому маються вхідні двері без пошкоджень, які ведуть до приміщення зали, де зліва розташована барна стійка, на якій стоїть кофеварка, музикальний центр, пляшки з напоями, пивом, чіпси, сухарики, печиво, пакети з соком, і інші продукти харчування. В залі стоять дерев»яні столи та стільці, на стіні вішалка з одягом, справа від стелажа дверний пройом в приміщення, в якому стоїть тумбочка і ліжко з подушками і ковдрами, поруч газова плита з балоном, умивальник ( а.с.5,6 т.1),

- протоколом огляду від 23 березня 2009 року квартири АДРЕСА_5, в присутності ОСОБА_17, де в приміщенні зали в шафі-барі виявлено чорну в»язану шапочку з дірками, в кришталевій вазі 9 запальничок чорного кольору, що все вилучено ( а.с.23-25 т.1),

- протоколом огляду від 23 березня 2009 року квартири АДРЕСА_6 в присутності ОСОБА_9, де в спальній кімнаті в верхній шухляді комп»ютерного столу виявлено три запальнички жовтого кольору, одну рожевого кольору, одну зеленого кольору, які вилучено ( а.с.29 т.1),

- протоколом огляду від 24 березня 2009 року домоволодіння розташованого в с.Вільхи вул.Мічуріна, 5 Золотоніського району Черкаської області, де на підвіконнику виявлено мобільний телефон НОКІА 1101 ІМЕІ 35975400/181810/2 з корпусом сірого кольору та мобільний телефон НОКІА 1600 ІМЕІ352292/01/122662/5 з корпусом темного сірого кольору з чорною передньою панеллю, які вилучено ( а.с. 31 т.1),

- показаннями на досудовому слідстві потерпілої ОСОБА_16В, що їй належить кафе «Шинок» в с.К.Потоки в районі Ліснівки Кременчуцького району, де працювали барменом ОСОБА_1, а шашличником ОСОБА_3 по тижню, які залишалися там на нім, хоча кафе працювало з 8 год. до 24 год. 17 березня 2009 року вдень вони з чоловіком були в кафе, все було нормально. 18 березня 2009 року вночі біля 3 год. 15 хв. на мобільний телефон їй зателефонувала ОСОБА_1 і повідомила, що невідомі проникли до кафе і пограбували його, забравши гроші, продукти харчування та їх мобільні телефони, вони з чоловіком поїхали до кафе. ОСОБА_3, ОСОБА_1 ОСОБА_2 пояснили, що невідомі чоловіки в масках увірвалися в кафе та забрали продукти харчування, гроші в сумі 786 грн. та мобільні телефони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і вона викликала міліцію. Після переобліку було виявлено, що з кафе викрадено 12 пляшок пепсі-коли ємкістю 0,5 л по ціні 5 грн. на 60 грн., енергетичний напій «Редбул» ємкістю 0,5 л в кількості 2 шт. по ціні 15 грн. на 30 грн., енергетичний напій «Редбул» ємкістю 0,25 л в кількості 3 шт. по 12 грн. на 36 грн., енергетичний напій «Гуарана» ємкістю 0,25 л в кількості 4 шт. по ціні 12 грн. на 48 грн., сік «Добрий» ємкістю 0,5 л в кількості 7 шт. по ціні 4 грн.50 коп. на 31 грн.50 коп., сік «Біола» ємкістю 1 л в кількості 6 шт. по ціні 9 грн. на 54 грн., 42 запальнички по ціні 3 грн. на 126 грн., 4 пачки печива «Золоте кільце» по ціні 4 грн. на 16 грн., шоколад «Корона» з наповнювачем в кількості 5 шт. по ціні 6 грн.80 коп. на 34 грн., шоколад «Корона» в кількості 5 шт. по ціні 5 грн.50 коп. на 27 грн.50 коп., кальмар сушений в кількості 7 шт. по ціні 4 грн.50 коп. на 31 грн.50 коп., кальмар сушений в кількості 6 шт. по ціні 2 грн.50 коп. на 15 грн., анчоус в кількості 8 шт. по ціні 4 грн. на 32 грн., рибка по-особому в кількості 2 шт. по ціні 6 грн. на 12 грн., чіпси «Люкс» в кількості 7 шт. по ціні 6 грн. на 42 грн., чіпси « Люкс» в кількості 8 шт. по ціні 3 грн. на 24 грн., чіпси «Санчо» в кількості 3 шт. по ціні 3 грн. на 9 грн., сухарики «Клінські» в кількості 10 шт. по ціні 2 грн. 50 коп. на 25 грн., жувальну гумку «Орбіт Професіонал» в кількості 6 шт. по ціні 4 грн.50 коп. на 27 грн. і гроші в сумі 786 грн., а всього на загальну суму 1596 грн. 50 коп. (а.с.43-44 т.1),

- заявою ОСОБА_16 від 18 травня 2009 року, що її повністю відшкодовані матеріальні та моральні збитки ( а.с.45 т.1),

- протоколом очної ставки від 17 квітня 2009 року ОСОБА_11 і ОСОБА_13, де ОСОБА_13 на питання слідчого чи знає він того, хто перед ним знаходиться і хто запропонував йому піти в кафе «Шинок» в с.К.Потоки, з ким він туди ходив і що там сталося біля 2 год., пояснив, що перед ним знаходиться ОСОБА_11, якого він знає, як жителя Раківки і що 17 березня 2009 року біля 22 год. він з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 зустріли біля магазину «Консул», що на Раківці, ОСОБА_11 та ОСОБА_15. ОСОБА_11 запропонував повеселитися, піти в с.К.Потоки в кафе до його знайомих і вони погодились. ОСОБА_11 та ОСОБА_15 підійшли до автомобіля належного ОСОБА_15 взяли пакет там і вони пішли через плавні в с.К.Потоки. Він з ОСОБА_14 йшли позаду, а ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_15 попереду. По дорозі ОСОБА_11 дав їм з ОСОБА_14 в»язані шапочки, які вони надягли на голову. Коли підійшли до кафе «Шинок» ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_15 підійшли до вхідних дверей. Хтось з них постукав, щось сказав, двері відчинились і вони зайшли всередину. Він з ОСОБА_14 залишились на вулиці. Хвилин через 5-10 вони вийшли, в руках тримали пакети, хтось дав йому пластмасове відро, там були чіпси, кальмари та пляшка пива, і пішли назад, по дорозі їли і пили те, що було в пакетах: напої, чіпси, кальмари. З одного пакета випали три запальнички і він їх взяв і поклав собі в кишеню. Він з ОСОБА_14 пішли додому однією дорогою, а ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_15 іншою. На питання до ОСОБА_11 чи підтверджує він покази ОСОБА_18, той пояснив, що він ніякого відношення до злочину не має, і ОСОБА_13 його обмовляє ( а.с.117-119 т.1),

- протоколом очної ставки від 17 квітня 2009 року ОСОБА_11 і ОСОБА_14, де ОСОБА_14 на питання слідчого чи знає він того, хто перед ним знаходиться і хто запропонував йому піти в кафе «Шинок» в с.К.Потоки, з ким він туди ходив і що там сталося біля 2 год., пояснив, що перед ним знаходиться ОСОБА_11, з яким він спілкувався кілька разів, і що 17 березня 2009 року біля 22 год. він з ОСОБА_13 ОСОБА_14 та ОСОБА_12 зустріли біля магазину «Консул», що на Раківці, ОСОБА_11 та ОСОБА_15. ОСОБА_11 запропонував піти в с.К.Потоки до його знайомих чи родичів в кафе повеселитись і вони погодились. ОСОБА_11 та ОСОБА_15 підійшли до автомобіля, де ОСОБА_11 взяв пакет, що там знаходилось йому невідомо, і вони пішли плавнями в с.К.Потоки. Коли підходили до гори ОСОБА_11 дав їм з ОСОБА_13 в»язані шапочки, яку він надів на голову, бо було холодно. ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_15 йшли попереду, а він з ОСОБА_13 позаду. Біля до кафе ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_15 підійшли до вхідних дверей. Хтось з них постукав, щось сказав, двері відчинились і вони зайшли всередину. Він з ОСОБА_13 залишились на вулиці. Хвилин через 5-7 вони вийшли, в руках тримали наповнені пакети, ОСОБА_12 дав йому один пакет, в якому він побачив анчоуси, кальмари. На питання звідки це, ОСОБА_12 сказав, що купили, і пішли назад, по дорозі їли і пили те, що було в пакетах: напої, чіпси, кальмари. Він з ОСОБА_13 пішли додому однією дорогою, а ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_15 іншою. На питання до ОСОБА_11 чи підтверджує він покази ОСОБА_14, той пояснив, що він покази ОСОБА_14 не підтверджує, ніякого відношення до злочину не має, пояснити нічого не може ( а.с.120-123 т.1),

- постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 7 грудня 2007 року, що відносно ОСОБА_11 встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки з наступними обмеженнями : реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць, заборона вживати спритні напої в місяцях їх продажу на розлив, заборона виїжджати за межу встановлено місця мешкання без дозволу контролюючих органів, заборона залишати будинок (квартиру) з 22. 00 до 6.00 год. ( а.с.150 т.1),

- рапортом дільничного інспектора міліції Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавські області від 28 листопада 2008 року, що 28 листопада 2008 року в 23 год. 40 хв. піднаглядний ОСОБА_11 відсутній за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_19 ( а.с.152 т.1),

- рапортом дільничного інспектора міліції Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавські області від 3 грудня 2008 року, що 3 грудня 2008 року в 22 год. 05 хв. піднаглядний ОСОБА_11 відсутній за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_15 ( а.с.153 т.1),

- рапортом дільничного інспектора міліції Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавські області від 19 грудня 2008 року, що 19 грудня 2008 року в 00 год. 40 хв. піднаглядний ОСОБА_11 відсутній за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_15 ( а.с.154 т.1),

- рапортом дільничного інспектора міліції Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавські області від 29 грудня 2008 року, що 29 грудня 2008 року в 23 год. 50 хв. піднаглядний ОСОБА_11 відсутній за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_15 ( а.с.155 т.1),

- рапортом дільничного інспектора міліції Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавські області від 9 січня 2009 року, що 9 січня 2009 року в 00 год. 20 хв. піднаглядний ОСОБА_11 відсутній за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_15 ( а.с.156 т.1),

- рапортом дільничного інспектора міліції Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавські області від 13 січня 2009 року, що 13 січня 2009 року в 22 год. 45 хв. піднаглядний ОСОБА_11 відсутній за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_15 ( а.с.157 т.1),

- рапортом дільничного інспектора міліції Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавські області від 22 січня 2009 року, що 22 січня 2009 року в 23 год. 05 хв. піднаглядний ОСОБА_11 відсутній за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_15 ( а.с.158 т.1),

- рапортом дільничного інспектора міліції Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавські області від 27 січня 2009 року, що 27 січня 2009 року в 2 год. 40 хв. піднаглядний ОСОБА_11 відсутній за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_15 ( а.с.159 т.1),

- рапортом дільничного інспектора міліції Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавські області від 11 лютого 2009 року, що 11 лютого 2009 року в 23 год. 35 хв. піднаглядний ОСОБА_11 відсутній за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_15 ( а.с.160 т.1),

- рапортом дільничного інспектора міліції Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавські області від 26 лютого 2009 року, що 26 лютого 2009 року в 3 год. 20 хв. піднаглядний ОСОБА_11 відсутній за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_15 ( а.с.161 т.1),

- рапортом дільничного інспектора міліції Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавські області від 11 березня 2009 року, що 11 березня 2009 року в 2 год. 25 хв. піднаглядний ОСОБА_11 відсутній за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_15 ( а.с.162 т.1),

- рапортом дільничного інспектора міліції Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавські області від 27 березня 2009 року, що 27 березня 2009 року в 23 год. 50 хв. піднаглядний ОСОБА_11 відсутній за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_15 ( а.с.163 т.1),

- рапортом дільничного інспектора міліції Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавські області від 13 квітня 2009 року, що 13 березня 2009 року в 22 год. 55 хв. піднаглядний ОСОБА_11 відсутній за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_15 ( а.с.164 т.1),

- реєстраційним листком Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, із якого вбачається, що ОСОБА_11 поставлений на облік 4 січня 2008 року відносно якого встановлений адміністративний нагляд до 7 грудня 2009 року і встановлено дату і час для реєстрації: 1-ий, 2-ий, 3-ій, 4-ий понеділок місяця з 10 год. до 11 год., і згідно відміток його остання реєстрація зареєстрована 17 листопада 2008 року ( а.с. 165 т.1),

- показаннями на досудовому слідстві свідка ОСОБА_21, що з ОСОБА_11 вона проживає з 1996 року, має сина, батьком якого він являється. 28 грудня 2007 року він звільнився з місць позбавлення волі і проживав за місцем реєстрації в АДРЕСА_7, знала, що відносно нього був встановлений адміністративний нагляд на 2 роки і він реєструвався в Крюківському райвідділі міліції і ходив туди відмічатися. Коли вони наймали квартиру, то він повідомляв про це дільничного і він відвідував його вдома. В листопаді 2008 року він взнав, що його розшукує міліція, став ховатися, проживав, то в її батьків, то в своєї матері, то в бабусі в с.К.Потоки, відмічатися не ходив. 17 березня 2009 року він знаходився в АДРЕСА_8, де вона проживає з сином у своїх батьків ( а.с.173 т.1).

- явкою з повинною ОСОБА_15 написаною ним власноручно 16 травня 2009 року про те, що він без будь якого стороннього впливу з»явився в Кременчуцький райвідділ і добровільно бажає зізнатися у вчиненні злочину, що 17 березня 2009 року біля 22 год. він зустрів біля магазину «Консул», що на вул.Червоноармійській в м. Кременчуці знайомих ОСОБА_18В і ОСОБА_14, потім підійшов ОСОБА_11 і ОСОБА_12. ОСОБА_11 запропонував всі піти з ним з»ясувати з ким-то стосунки з приводу наклепу на нього і вони всі пішли через дамбу в район дренажного каналу. Там ОСОБА_11 з ким-то розмовляв, а вони його чекали. Коли повернувся, запропонував сходити в кафе в с.К.Потоки повеселитися. Раніше 8 березня вони купляли чорні шапочки, прорізали в них дірки для очей і лякали дівчат, вітаючи зі святом, які вирішили взяти, щоб полякати родичів ОСОБА_11 працюючих в кафе, які знаходились в нього в автомобілі в пакеті і він їх взяв. Коли підходили до кафе ОСОБА_11 дав йому іграшковий пістолет і сказав, що він буде розмовляти з працівниками, бо його там знають і можуть впізнати по голосу. Приблизно біля 2 год. ночі 18 березня 2009 року вони прийшли до кафе, він постукав у вхідні двері, коли охоронник їх відкрив, він тримаючи в руці іграшковий пістолет сказав йому лягти на підлогу і той ліг. ОСОБА_11 відтягнув його від дверей до зали, і залишився з ним, ОСОБА_12 пішов за перегородку, що він там робив він не бачив. За барною стойкою він побачив пакети, взяв їх, склав туди різні товари, що були на вітрині, забрали і інший товар, який був в кафе і пішли, по дорозі частину продуктів з»їли, де поділося інше не знає, собі він нічого не брав ( а.с.185 т.1),

- постановою прокурора Кременчуцького району, що встановленою перевіркою заяв підсудного ОСОБА_12, що відносно нього застосовувались недозволені методи слідства, в зв»язку з чим він обмовив про участь у вчинені злочину ОСОБА_11, начальником Кременчуцького райвідділу ОСОБА_19 та його заступником ОСОБА_20 перевірені і не підтвердились і в порушенні кримінальної справи відносно них відмовлено ( а.с.217 т.2),

- актом амбулаторної судової психіатрично-психологічної експертизи від 2 жовтня 2009 року, що ОСОБА_11 як в теперішній час, так і під час інкримінованих йому протиправних діянь будь-яким психічним захворюванням не страждав і не страждає, а виявляє психопатичні риси характеру, під дію ч.2,3 ст.19 та ст.20 КК України не підпадає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, може постати перед слідством і судом ( а.с.232-237 т.2),

- постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 26 листопада 2008 року, в якій зазначено, що 24 листопада 2008 року в Крюківський РВ КМУ ГУМВС України в Полтавській області з письмовою заявою звернулася ОСОБА_27 про те, що приблизно в 13 год. 24 листопада 2008 року невідомі зайшли до її квартири і при перевірці якої було встановлено, що 24 листопада 2008 року невідомі особи без дозволу зайшли до її квартири, виявили бажання поспілкуватись з її сином ОСОБА_11, який з нею проживає і в цей час втік з дому, при цьому з квартири нічого не зникло, пізніше від неї та ОСОБА_22 надійшли заяви подальшу перевірку не проводити, оскільки вони все вже з»ясували самі і тому в порушенні кримінальної справи за ст.162 ч.1 КК України було відмовлено ( а.с.245 т.2),

- рапортом помічника дільничного інспектора Крюківського РВ КМУ УММВС України в Полтавській області, що ним проводилась перевірка алібі ОСОБА_11 про перебування ним в ніч з 17 на 18 березня 2009 року з сім»єю в квартирі АДРЕСА_9 і АДРЕСА_10, що зі слів сусідів, його там ніхто не бачив і де він знаходився ніхто не знає ( а.с.252 т.2),

і іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності суд приходить до висновку про винність ОСОБА_19 хліб ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров»я осіб, які зазнали нападу і з погрозою застосування такого насильства, тобто в розбої, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаного з проникненням в приміщення і дії кожного з них підлягають кваліфікації за ч.3 ст.187 КК України, а ОСОБА_11 і в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду будучи особою відносно якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі і його дії підлягають кваліфікації за ст.395 КК України.

Обвинувачення ОСОБА_11 за ч.1 ст.304 КК України про втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки підсудній його на визнав, інші докази відсутні, а всі сумніви тлумачаться на користь підсудного, тому за ч.1 ст. 304 КК України його слід виправдати.

Також із обвинувачення ОСОБА_11 і ОСОБА_15 слід виключити вчинення ним злочину з стані алкогольного сп»яніння, оскільки це не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, останні цього не визнали, інші докази відсутні, а всі сумніви тлумачаться на користь підсудних.

За основу вироку суд бере показання потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, які стабільні та послідовні на протязі всього дізнання, досудового слідства та судового слідства, сумнівів у суду не викликають, підстав для обмови потерпілими підсудних у судовому засіданні не встановлено і вони підтверджуються всіма зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: показаннями підсудних ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 на досудовому слідстві і в судовому засіданні, ОСОБА_12 на досудовому слідстві, а також протоколами очних ставок з участю підсудних ОСОБА_13, ОСОБА_14, явкою з повинною ОСОБА_15 та іншими вищезазначеними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показання підсудного ОСОБА_11 про непричетність до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, який йому інкримінується, суд не приймає до уваги, оскільки його пояснення, що він знаходився під час вчинення злочину, то за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_20, то за місце проживання його жінки ОСОБА_21 в м. Кременчуці пров.Зірковий, 3 кв.56 суперечливі і непереконливі, які перевірялись судом і не підтвердились. Його твердження про обмову його підсудними ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні і ОСОБА_12 на досудовому слідстві під впливом працівників міліції визнані безпідставними, так як за даним фактом заявленим ОСОБА_12 було 5 жовтня 2009 року відмовлено в порушенні кримінальної справи прокурором Кременчуцького району за відсутністю складу злочину. Такі доводи належним чином перевірялись і в судовому засіданні і також не знайшли свого підтвердження. Підсудні ОСОБА_13 і ОСОБА_14 та їх законні представники і підсудній ОСОБА_15 з такими заявами до правоохоронних органів не зверталися. Потерпілі ОСОБА_1, ОСОБА_2 і законні представники неповнолітніх підсудних ОСОБА_13 і ОСОБА_14 ОСОБА_9А і ОСОБА_10 звертались до правоохоронних органів і до суду з заявами про погрози від членів сім»ї ОСОБА_11 з метою зміни ними показань про непричетність до вчинення злочину ОСОБА_11 Підсудній ОСОБА_11 в судовому засіданні неодноразово висказував відносно вищезазначених осіб погрози і образи в звязку з чим судом застосувались до нього передбачені ст.272 КПК України заходи в вигляді видалення із залу судового засідання, про що приймались судом постанови 9 вересня 2009 року і 16 грудня 2009 року. Такі ж дії мали неодноразово місце в судовому засіданні і з боку його матері свідка ОСОБА_25, в зв»язку з чим вона 16 грудня 2009 року було видалена із залу судового засідання. Тому суд його покази визнає як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні неправдивими і дачу їх ним сприймає як спосіб вибраного захисту.

Показання підсудного ОСОБА_12 про непричетність до вчинення злочину ОСОБА_11 суд не приймає до уваги, оскільки причини зміни підсуднім показань на досудовому слідстві і в судовому засіданні непереконливі. Його твердження про його обмову ОСОБА_11 під впливом працівників міліції начальника та заступника начальника Кременчуцького РВ ОСОБА_19 та ОСОБА_20С, які чинили на нього психологічний тиск та погрожували йому перевірялись і визнані безпідставними, оскільки за даним фактом було відмовлено в порушенні кримінальної справи прокурором Кременчуцького району за відсутністю складу злочину. Такі доводи належним чином перевірялись і в судовому засіданні і також не знайшли свого підтвердження.

В той же час на досудовому слідстві підсудній ОСОБА_12 послідовно стверджував про обставини вчиненого злочину з участю ОСОБА_11 і ці його пояснення обєктивно підтверджуються показаннями в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, іншими підсудними ОСОБА_13, ОСОБА_14 і ОСОБА_15, а також протоколами очних ставок з участю підсудних ОСОБА_13 і ОСОБА_14, явкою з повинною ОСОБА_15, які сумнівів у суду не викликають , і тому суд визнає його зміни показів в судовому засіданні неправдивими і дачу їх ним сприймає як спосіб вибраного захисту.

При призначенні покарання суд враховує характер, тяжкість вчиненого і роль кожного, особи підсудних, з яких ОСОБА_11 і ОСОБА_12 характеризуються негативно, ОСОБА_13, ОСОБА_14 і ОСОБА_15 позитивно, а також обставини, що пом»якшують та обтяжують відповідальність кожного з них.

Так, ОСОБА_13, ОСОБА_14 і ОСОБА_15 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, щиро розкаялись у вчиненому, сприяли встановленню істини по справі, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 вчинили злочин в неповнолітньому віці, і суд визнає ці обставини такими, що пом»якшують їх відповідальність.

Обставин, що помякшують відповідальність ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_13, ОСОБА_14 і ОСОБА_15 в судовому засіданні не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_11 і ОСОБА_12 суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що підсудним ОСОБА_11 і ОСОБА_12 має бути призначене покарання необхідне і достатнє для виправлення кожного з них та попередження нових злочинів в виді позбавлення волі і таке призначає.

Крім цього, оскільки ОСОБА_12 вчинив злочин, за який засуджується, в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 липня 2005 року, то на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного йому за даним вироком необхідно частково приєднати не відбуте покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Підсуднім ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 має бути призначене покарання необхідне і достатнє для виправлення кожного з них та попередження нових злочинів не пов»язане з позбавленням волі, тому призначає кожному з них покарання з застосуванням ст.69 КК України нижче найнижчої межі передбаченої в санкції статті без додаткової міри покарання в виді конфіскації майна, враховуючи виключно позитивні характеристики кожного з них, вищезазначені пом»якшуючі їх вину обставини, а також думку потерпілих не карати їх суворо, і те, що тяжких наслідків від злочину не наступило і ними повністю відшкодована спричинена шкода, що свідчить про їх глибоке щире каяття, що суттєво знижує суспільну небезпечність вчиненого ними, в виді позбавлення волі і на підставі ст.ст.75, 76,104 КК України звільняє від відбування покарання з іспитовим строком та випробуванням.

Речові докази: запальнички жовтого кольору в кількості 10 шт., запальнички з ліхтариком в кількості 2 шт. передані на зберігання потерпілій ОСОБА_16 слід залишити їй, оскільки вони їй належать, мобільний телефон НОКІА 1101 переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_2, мобільний телефон НОКІА 1600 переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_1 слід залишити у їх володіння і користуванні, оскільки вони їм належать, чорну в»язану шапочку з прорізами передану на зберігання до камери схову Кременчуцького РВ ГУМВС України в Полтавські області слід знищити як річ немаючу матеріальної цінності.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_11 визнати винним в скоєні злочинів, передбачених ст.ст.395, 187 ч.3 КК України призначивши покарання:

- за ст.395 КК України в виді арешту на строк 6 (шість) місяців

- за ч.3 ст.187 КК України в виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч.І ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

ОСОБА_11 за ч.1 ст.304 КК України виправдати.

Запобіжний захід ОСОБА_11 залишити попередній утримання під вартою, початок відбування покарання обчислювати з 11 квітня 2009 року.

ОСОБА_12 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 липня 2005 року у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_12 у виді позбавлення волі на строк 9 (дев»ять) років і 6 (шість) місяців з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Запобіжний захід ОСОБА_12 залишити попередній утримання під вартою, початок відбування покарання обчислювати з 24 березня 2009 року.

ОСОБА_13 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України призначивши покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п»ять) років без конфіскації майна.

Відповідно до ст.ст.75,104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_13 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком терміном 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_13 покласти обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, куди періодично зявлятися для реєстрації та повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_13 залишити попередній підписку про невиїзд.

ОСОБА_14 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України призначивши покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п»ять) років без конфіскації майна.

Відповідно до ст.ст.75,104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_14 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком терміном 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_14 покласти обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, куди періодично зявлятися для реєстрації та повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_14 залишити попередній підписку про невиїзд.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_14 час утримання його під вартою на досудовому слідстві з 24 березня 2009 року по 27 березня 2009 року.

ОСОБА_15 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України призначивши покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п»ять) років без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_15 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком терміном 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_15 покласти обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, куди періодично зявлятися для реєстрації та повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_15 залишити попередній підписку про невиїзд

Речові докази: запальнички жовтого кольору в кількості 10 шт., запальнички з ліхтариком в кількості 2 шт. передані на зберігання потерпілій ОСОБА_16 - залишити їй, мобільний телефон НОКІА 1101 переданий на зберігання потерплій ОСОБА_2, мобільний телефон НОКІА 1600 переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_1 - залишити у їх володіння і користуванні, чорну в»язану шапочку з прорізами, яка зберігається в камері схову Кременчуцького РВ ГУМВС України в Полтавські області - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 днів з моменту його проголошення всіма учасниками процесу через Кременчуцький районний суд, засудженими ОСОБА_11 і ОСОБА_12 в той же строк з часу вручення копії вироку.

Суддя С. М. Клименко