Справа № 638/3299/16-к
Провадження № 1-кп/638/371/16

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.15 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

-ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

Адвокатів - ОСОБА_13

-ОСОБА_14

Представника потерпілих ОСОБА_15 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченої ОСОБА_8 про відвід колегії суддів, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_8 звернулася до суду із заявою про відвід колегії суддів Р яка розглядає кримінальне провадження за її обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 263 КК України..

Як на підставу своїх вимог послалася на те, що колегією суддів порушені її права, передбачені чинним кримінально-процесуальним законодавством України, зокрема, необґрунтовано об`єднання кримінальне провадження за її обвинуваченням з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 . Також вважає, що розгляд кримінального провадження здійснюється з обвинувальним нахилом, неупереджено, порушена ст.. 42 КПК України при розгляді заяви обвинуваченої, не розглянуте клопотання захисника та обвинуваченої про призначення судово-медичної експертизи, з цього приводу не винесено письмове судове рішення, не вручаються рішення суду на руки.

В судовому засіданні обвинувачена та її захисник заяву про відвід підтримали.

Суд, вислухавши сторони, ознайомившись з письмовою заявою про відвід та матеріалами кримінального провадження, що стосуються підстав заявленого відводу, приходить до висновку про те, що заява про відвід колегії суддів задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.07.07 року № 8 «Про незалежність судової влади», правосуддя в Україні здійснюється виключно судом. Судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльність судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

У разі незгоди із судовими рішеннями сторона по справі не позбавлена права оскаржити вказане судове рішення в апеляційному і касаційному порядку.

Крім цього, статтями 126 та 129 Конституції України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкорюються тільки закону. Вплив на них будь-яким способом забороняється. Одним з основних конституційних принципів правосуддя є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Таким чином, законодавством України передбачається процесуальний порядок оскарження та опротестування рішень судів з метою усунення судових помилок.
Відповідно до ст.. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не можуть брати участь у кримінальному провадженні :

1)якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2)якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3)якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4)за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5)у випадку порушення ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, суду для розгляду справи.

За змістом зазначеної норми, під іншими обставинами, які викликають сумнів у неупередженості судді слід розуміти, зокрема, поведінку або вислови, з яких випливає заздалегідь сформована певна думка щодо обставин кримінального провадження або його учасників, яка заважає об`єктивно і неупереджено оцінювати докази, надавати можливість сторонам захисту й обвинувачення користуватися відповідними процесуальними правами тощо. Також під зазначеними обставинами слід розуміти, зокрема, випадки прийняття суддею явно тенденційного або необґрунтованого процесуального рішення, вчинення дій, які явно виходять за межі повноважень, наданих законом.

Судом встановлено, що вищевказані кримінальні провадження ухвалою суду від 21.04.16 року об`єднані в одне провадження відповідно до вимог ст.ст. 217, 334 КПК України, оскільки в провадженні суду вже знаходилось кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 . ОСОБА_8 по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі за попередньою змовою і у групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Клопотання захисника обвинуваченої про призначення та проведення судово-медичної експертизи щодо стану здоров`я обвинуваченої судовою колегією задоволено частково. Колегія, вислухавши думку сторін кримінального провадження, на місці постановила витребувати відомості з Харківської УВП (№27) про стан здоров`я обвинуваченої.

Відповідно до ч. 2 ст.. 369 КПК України, судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали. Ухвали суду поділяються на два види: ухвали, які постановлені в нарадчій кімнаті та ухвали, які постановлені без виходу до нарадчої кімнати. Викладення вищезазначеної ухвали про часткове задоволення клопотання окремим процесуальним документом з виходом до нарадчої кімнати чинним кримінально-процесуальним законодавством прямо не передбачено.

Згідно з медичною довідкою начальника медичної частини Харківської УВП (№ 27), на теперішній час загальний стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_8 стабільний, у цілому задовільний.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченої, відповідно до вимог ст.. 331 КПК України, було враховано наявність тих ризиків, які встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою обвинуваченої. Зазначені процесуальні рішення, прийняті слідчим суддею під час досудового розслідування, залишені без змін.

Дослідження доказів сторони обвинувачення та сторони захисту на даній стадії судового розгляду відповідно до вимог КПК України ще не проводилось, тому посилання обвинуваченої на упередженість судового розгляду при оцінці доказів є безпідставним.

Таким чином, у разі незгоди з майбутнім судовим рішенням, ухваленим колегією суддів по кримінальному провадженню, обвинувачена не буде позбавлена права на його оскарження в апеляційному та касаційному порядку, оскільки як обвинувальні, та виправдувальні вироки суду першої інстанції не набирають законної сили при наявності їх оскарження стороною кримінального провадження в апеляційному порядку.

Відповідно до п. 15 ч. 3 ст. 42 КПК України, обвинувачений має право одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення. На клопотання обвинуваченої копії відповідних процесуальних документів, а також журнал судового засідання судом були їй направлені, таким чином не порушені права, передбачені ст.. 42 КПК України.

Також при розгляді заявленого відводу колегія суддів звертає увагу на те, що з метою недопущення тяганини у судовому процесі та зловживання права на відвід, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду (ч.4 ст. 80 КПК України).

Обов`язок доведення того, що обставини, якими особа обґрунтовує відвід, заявлений нею після початку судового розгляду, стали відомі їй або виникли після початку судового розгляду покладається на цю особу. Якщо особа не доведе цього, відповідна заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Колегія суддів звертає увагу на те, що заявлений та розглянутий відвід обвинуваченої ОСОБА_8 таким вимогам ч. 5 ст. 80 КПК України не відповідає.

За змістом зазначеної норми, вимогу вмотивувати відвід (ч.5 ст. 80 КПК) слід розуміти так, що у відповідній заяві треба зазначити, які існують обставини для відводу, якою нормою вони передбачені, чим підтверджується наявність цих обставин, на підставі чого особа дійшла висновку про необхідність заявити відвід, тощо. Невиконання вимог про вмотивування відводу є підставою для відмовлення у задоволенні відповідної заяви як невмотивованої.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що обставини для відводу колегії суддів, передбачені ст.. 75 КПК України, відсутні, а тому відмовляє у задоволенні заявленого відводу.

Керуючись ст.. 81 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
У задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_8 про відвід колегії суддів у складі: головуючого: судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: