Код суду 233 Справа № 233/3480/14-к
Вирок
Іменем України
13 травня 2016 року м. Костянтинівка
ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має середню освіту, непрацює, не одружений, дітей не має, раніше судимий:
-16.07.2003 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
-17.06.2005 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 296 ч. 3, ст. 187 ч. 3, ст. 70 ч. 1, ст. 71 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна, звільнений 14.10.2010 року умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 13 днів за постановою Жданівського міського суду Донецької області від 06.10.2010 року;
-22.09.2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 122 ч. 1, ст. 71 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільнений 05.09.2013 року умовно-достроково на 4 місяці 28 днів за постановою Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 28.08.2013 року,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 187 ч. 3, 289 ч. 2 КК України;
ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має базову середню освіту, не працює, не одружений, дітей не має, раніше судимий:
-11.04.2007 року Костянтинівським міськрайонним судомДонецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
-12.08.2008 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецькоїобласті за ст. 185 ч. 3, ст. 357 ч. 3, ст. 70 ч. 1, ст. 71 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців, звільнений 10.06.2011 року по відбуттю строку покарання;
-07.02.2013 року Куйбишевським районним судом м. Донецька за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1700,00 грн., зі слів - оплачений;
зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 187 ч. 3, 289 ч. 2 КК України, суд -
14.03.2014 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 дійшли обопільної згоди на скоєння крадіжки чужого майна з території будь якого домоволодіння в м. Костянтинівка, тобто таким шляхом вступили між собою в злочинну змову.
У цей же день приблизно о 04-00 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_17 разом з ОСОБА_16 пішли по АДРЕСА_4 та підійшли до буд. АДРЕСА_5 . Далі ОСОБА_17 разом з ОСОБА_16 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення будь якого чужого майна, поєднаний з проникненням на територію чужого домоволодіння, діючи таємно, умисно, перелізли через ворота, та проникли на територію вищевказаного домоволодіння. Знаходячись у дворі, ОСОБА_17 разом з ОСОБА_16 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаний з проникненням до житла, шляхом виставлення віконного скла, проникли до приміщень жилого будинку АДРЕСА_5 . Знаходячись в приміщеннях будинку ОСОБА_17 і ОСОБА_16 побачили господарів цього будинку ОСОБА_9 та ОСОБА_18 . У цей час у ОСОБА_16 виник умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, негайно реалізуючи який, останній напав на ОСОБА_9 . До дій ОСОБА_16 приєднався ОСОБА_17 .
В ході розбійного нападу ОСОБА_17 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_16 , діючи умисно, нанесли ОСОБА_9 декілька ударів руками та ногами, а також невстановленим твердим предметом, який тримав в руках ОСОБА_16 , та який він пришукав у приміщеннях будинку, в різні частини тіла, точну кількість ударів та іх локалізацію не встановлено, але не менше одного удару в область лобу зліва, причинивши тілесні ушкодження: забійну рану лоба зліва, садни шиї і верхніх кінцівок, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Від отриманих ударів ОСОБА_9 втратив свідомість, після чого ОСОБА_17 разом с ОСОБА_16 придушивши волю ОСОБА_18 до опору, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, під час розбійного нападу, заволоділи майном ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , а саме:
1.мобільним телефоном марки «Samsung» в корпусі типу «слайдер» з сім-карткою за номером телефону НОМЕР_1 , що не становлять матеріальної цінності;
2.електричним утюгом «Avrora» у корпусі білого кольору з вставками блакитного кольору, вартістю 110,50 грн.;
4.ТВ тюнером «Т-2 Strong SRТ 8500», у корпусі чорного кольору, вартістю 516,67 грн.;
5.мікрохвильовою піччю «Samsung CE 287GNR» у корпусі світло-сірого кольору, вартістю 953,75 грн.;
6.колекцією значків із зображенням В. Ульянова-Леніна, які були закріплені на вимпелі, що не становлять матеріальної цінності;
7.швейною машинкою «Подольск», вартістю 125,00 грн.;
Після чого ОСОБА_17 разом с ОСОБА_16 з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_9 та ОСОБА_18 на загальну суму 2129,33 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.03.2014 року більш точного часу не встановлено, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 дійшли обопільної згоди на скоєння незаконного заволодіння транспортним засобом в м. Костянтинівка Донецької області та крадіжки чужого майна з території будь-якого домоволодіння в м. Костянтинівка, тобто таким шляхом вступили між собою в злочинну змову.
Далі, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою групою осіб повторно, включивши нейтральну передачу, виштовхали автомобіль з двору на вулицю, від вищевказаного будинку в напрямку вулиці Лермонтова м. Костянтинівка Донецької області, після чого невстановленим під час судового розгляду способом завели двигун автомобіля та з місця скоєння злочину на зазначеному автомобілі зникли, тим самим незаконно, умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб заволоділи цим транспортним засобом, чим заподіяли ОСОБА_20 матеріальний збиток на суму 5787,92 грн.
В ході розбійного нападу ОСОБА_16 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_17 , будучи особами, які раніше скоїли розбій, напали на ОСОБА_21 та, діючи умисно, нанесли останньому невстановлену кількість ударів руками, ногами та не встановленим металевим предметом, який тримав в руках ОСОБА_16 , та який він взяв з автомобіля, на якому вони приїхали до місця скоєння злочину, в різні частини тіла, в тому числі не менше трьох ударів по голові, спричинивши наступні тілесні ушкодження: множинні забійні рани м`яких тканин голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Після чого придушивши волю ОСОБА_11 до опору, ОСОБА_17 через розбите скло в вікні проник до приміщень будинку, та відкрив вхідні двері ОСОБА_16 , який разом з ОСОБА_11 зайшли у будинок. Знаходячись у будинку ОСОБА_17 разом с ОСОБА_16 побачили ОСОБА_22 , яка намагалась оказати їм опір та визвати по мобільному телефону міліцію. Побачивши це, ОСОБА_17 і ОСОБА_16 діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном, напали на ОСОБА_22 та, вимагаючи віддати їм гроші та цінності, нанесли останній не менше п`яти ударів руками, ногами та невстановленим металевим предметом, спричинивши наступні тілесні ушкодження: забиті рани, підшкірні гематоми, садна м`яких тканин лицевої частини черепа; рвана рана вушної раковини справа; закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку; відкритий перелом в нижній третині обох кісток лівого передпліччя, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючі для свого лікування строк понад 21 день.
Далі ОСОБА_17 разом с ОСОБА_16 , придушивши волю ОСОБА_21 та ОСОБА_22 до опору, під час розбійного нападу, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, будучи особами раніше скоївши ми розбій, заволоділи майном останніх, а саме:
*мобільним телефоном марки «Nokia 5800» ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-карткою за номером НОМЕР_4 , вартістю 297,33 грн.;
*ТВ тюнером «Т-2 Strong SRТ 8500», у корпусі чорного кольору, вартістю 516,67 грн.;
*ТВ тюнером «Strong SRT 8500» для супутникового телебачення у корпусі чорного кольору, вартістю 356,42 грн.;
*одною парою жіночих сережок, виготовлених із золота 585 проби, у вигляді маленької квітки, вагою 3 г вартістю 239,48 грн./гр. на загальну суму 718,44 грн.;
*одною парою жіночих сережок, виготовлених із золота 585 проби, з закріпленим каменем аметист бузкового кольору, вагою 3 г вартістю 239,48 грн./гр. на загальну суму 718,44 грн.;
*одною парою жіночих сережок, виготовлених із золота 585 проби типа «гвоздик» вагою 3 г вартістю 239,48 грн./гр. на загальну суму 718,44 грн.;
*одним перстнем виготовлений із золота 585 проби, вагою 5 г вартістю 239,48 грн./гр. на загальну суму 1197,40 грн.;
*одною каблучкою, виготовленою із золота 585 проби з закріпленим каменицями білого кольору, вагою 4 г вартістю 239,48 грн./гр. на загальну суму 957,92 грн.;
*грошовими коштами в сумі 700 грн.
Після чого ОСОБА_17 разом с ОСОБА_16 з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_23 та ОСОБА_22 на загальну суму 6181,06 грн.
Обвинувачений ОСОБА_17 в судовому засіданні повністю заперечував свою причетність до скоєння інкримінованих злочинів, від дачі показань відмовився на підставі ст.. 63 Конституції України.
Обвинувачений ОСОБА_16 в судовому засіданні повністю заперечував свою причетність до скоєння інкримінованих злочинів, від дачі показань відмовився на підставі ст.. 63 Конституції України.
Незважаючи не невизнання обвинуваченими своєї вини у скоєнні інкримінованих злочинів, їх вина знайшла своє повне підтвердження зібраними у справі доказами.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що раніше вона співмешкала з обвинуваченим ОСОБА_16 по місцю його реєстрації за адресою: АДРЕСА_8 . ОСОБА_16 був у гарних стосунках з її батьком, батько йому довіряв. З січня 2014 року вона живе з батьками, оскільки перенесла операцію. Під час їхнього спільного проживання ОСОБА_16 дарував їй каблучку, робив їй пропозицію вийти заміж. Телефон він їй не дарував. Разом купували телевізор, пральну машинку, комп`ютер. У її батька ОСОБА_19 є автомобіль «Жигулі» білого кольору. Автомобіль батько ставить біля будинку у сусідньому дворі. Гаража у нього немає. Навесні 2014 року у батька викрали автомобіль, вона викликала міліцію. Коли батько поїхав до міськвідділу писати заяву, вони з мамою почули як під`їхала машина. Мати вибігла, автомобіль батька стояв біля воріт. Хто його привіз, їй невідомо, людей біля нього вже не було. За день до викрадення ОСОБА_16 допомагав прибрати у дворі обпиляне гілля. Для того, щоб його прибрати, потрібно було відігнати машину. ОСОБА_16 на її прохання відганяв машину в бік, а після того, як гілля прибрали, поставили її на місце. Ключі від машини вона брала в кишені батьківської куртки в прихожій. Батько був на роботі, вона сама дала ОСОБА_16 ключі. На ключі від машини було написано « ОСОБА_26 ». Коли батько прийшов з роботи, вона йому сказала, що переганяли машину, він нормально до цього поставився. Без дозволу батька вона ніколи не брала ключі від машини, батькові завжди говорила про це.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 18.03.2014 року з фототаблицею за участю потерпілого ОСОБА_19 , останній показав на місці та розповів про обставини скоєння злочину відносно нього.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що з обвинуваченими не знайомий. Навесні 2014 року, точно не пам`ятає, коли це було, але не виключає, що 14.03.2014 року, рано вранці, тільки починало світати, він перебував зі своєю матір`ю, ОСОБА_18 , у себе вдома за адресою: АДРЕСА_4 . Мати хворіє, не ходить. Його кімната і кімната матері знаходяться поруч. Він спав, коли його звалили з дивана на підлогу і почали бити. Світло в будинку було скрізь вимкнено. Потім вдарили чимось важким по голові, від чого він втратив свідомість. Прийшов до тями, коли почув крик матері. Проте піднятися він не міг, так як був загорнутий у ковдру. Нападники у нього нічого не вимагали. Чув, як вимагали у матері гроші, золото. Чув, що говорив тільки один нападник. Мати кричала, що немає нічого. Він намагався вчинити нападникам опір, але його почали бити ногами. Чим били, точно сказати не може. Била його не одна людина, так як били з двох сторін одночасно. Мама казала йому, що нападники були з ліхтариками, світили їй в обличчя. Все це тривало близько півгодини. Потім все затихло. Нападників він не бачив, оскільки був загорнутий з головою в ковдру, впізнати їх не зможе. Викрадені були мікрохвильова піч, швейна машинка, праска, ДВД, колекція значків із зображенням Леніна, мобільний телефон марки «Самсунг». На досудовому слідстві повернули тільки колекцію значків. Цивільний позов не заявляв.
Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснив, що у нього є знайомий на ім`я ОСОБА_28 . Точно не пам`ятає коли, на початку 2014 року, ОСОБА_28 запропонував йому продати значки із зображенням ОСОБА_29 . Значків було більше тридцяти, розташовані вони були на прапорі. Вадим йому пояснив, що зазначені значки йому залишив в рахунок оплати за проїзд ОСОБА_30 , прізвища його він не пам`ятає. При цьому цей ОСОБА_30 казав, що значки йому залишилися від дідуся. Ці значки знаходилися у нього близько тижня, а потім йому зателефонував ОСОБА_28 та сказав, що значки крадені, тому потрібно їх повернути. Він приїхав до магазину «Аврора», що знаходиться в м. Краматорську. Там були ОСОБА_30 , ОСОБА_28 і працівники міліції. Склали протокол огляду значків, і він віддав значки працівникам міліції.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснив, що до серпня 2014 року він працював таксистом. У нього є знайомий на ім`я ОСОБА_30 , який був його постійним клієнтом. Одного разу йому подзвонив ОСОБА_30 , попросив приїхати за ним в Красногорівку. Він приїхав, забрав його і привіз на вул. Остапа Вишні у м Краматорську. ОСОБА_30 пішов додому, а коли вийшов, поклав на заднє сидіння автомобіля значки. При цьому сказав, що у нього немає грошей, щоб розплатитися з ним за таксі, і запропонував йому значки під заставу. Зазначив, що значки не крадені, вони дісталися йому у спадщину від дідуся. Сказав, що завтра розрахується і забере у нього ці значки. Після своєї зміни він передав автомобіль ОСОБА_27 , з яким працював в таксі по черзі. Значки залишилися лежати в машині на задньому сидінні. ОСОБА_27 запропонував йому продати значки, сказав що у нього є покупець, але не продав з невідомих йому причин. Пізніше йому зателефонував ОСОБА_30 з проханням під`їхати до нього. Коли він приїхав до ОСОБА_32 , там з ним були працівники міліції. Його допитували з приводу значків. Пізніше ОСОБА_30 пояснив йому, що ті значки йому дали хлопці з м. Костянтинівки.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.03.2014 року з фототаблицею встановлено, що місцем скоєння злочину є територія домоволодіння АДРЕСА_4 . В ході огляду виявлено виставлене скло у вікні, розташованому у прибудові до будинку, через яку здійснюється вхід. Також виявлено, що порядок речей в будинку порушено, вилучено ковдру з плямами бурого кольору, схожими на кров, шарф сірого кольору та дев`ять відрізків дактилоскопічної плівки зі слідами пальців рук.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №31 за меддокументами від 04.04.2014 року наявні у ОСОБА_9 тілесні ушкодження: забійна рана чола зліва, садна шиї і верхніх кінцівок утворилися від дії тупих предметів, можливо у строк та при обставинах, зазначених в постанові, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я. Діагноз: «відкрита черепно-мозкова травма, відкритий перелом лобової кістки, забій головного мозку легкого ступеня» не може бути взятий до уваги, оскільки не підтверджений клінічними даними і лабораторними дослідженнями. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися від дії предметів, якими могли бути як руки, так і взуті ноги людини або будь-який інший твердий предмет. Забита рана чола утворилася від нанесення не менше одного впливу в область голови (чола зліва), судити про кількість травматичних дій в інші частини тіла неможливо, оскільки в історії хвороби тілесні ушкодження описані у множині і не вказана їх локалізація.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №31/35 за меддокументами від 12.05.2014 року наявні на тілі ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, зазначених ним в ході слідчого експерименту за його участю, тобто від спричинення множинних ударів по тілу. Забита рана лобу утворилася від спричинення не менше ніж одного удару в область голови (лобу зліва). В момент спричинення забитої рани лобу потерпілий міг бути повернутий обличчям відносно до травмую чого предмету.
Відповідно до протоколу огляду від 28.03.2014 року з фототаблицею, був оглянутий вимпел з бархату червоного кольору, на якому закріплені значки із зображенням ОСОБА_29 . В ході огляду ОСОБА_27 пояснив, що цей вимпел зі значками йому передав знайомий на імя ОСОБА_30 , щоб він допоміг його продати.
Відповідно до протоколу огляду від 29.03.2014 року з фототаблицею, був оглянутий вимпел з бархату червоного кольору, на якому закріплені значки із зображенням ОСОБА_29 . В ході огляду потерпілий ОСОБА_9 впізнав по кольору, наявністю та кількістю значків, розміру та формою, по написам на значках, вимпел зі значками із зображенням ОСОБА_29 , як ті, що були викрадені у нього під час розбійного нападу 14.03.2014 року.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 23.04.2014 року з фототаблицею, потерпілий ОСОБА_9 розказав на показав на місці про обставини скоєння злочину відносно нього та ОСОБА_18 , в тому числі про механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку експертизи від 08.04.2014 року вартість викраденого у ОСОБА_9 та ОСОБА_18 майна, а саме: електричної праски «Avrora», DVD-програвача «DEX-DVP 53», ТВ тюнеру «Т-2 Strong SRТ 8500», мікрохвильової пічки «Samsung CE 287GNR», швейної машинки «Подольск», складає 2129,33 грн..
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що обвинувачених він особисто не знає, але упізнав обох як осіб, які 18.03.2014 року скоїли розбійний напад на нього та його сестру ОСОБА_22 . Вночі 18.03.2014 року він прокинувся від лаю собак. У вікно побачив тінь та пішов на вихід. Коли відчинив вхідні двері, його одразу ОСОБА_17 вдарив монтировкою. Від цього він втратив свідомість. Втрачаючи свідомість, він вчепився за ОСОБА_16 . ОСОБА_16 наніс йому не менше трьох ударів. Коли він відчиняв вхідні двері, на порозі не було освітлення, але у кімнатах світло горіло, тому він бачив не тільки силуети, а й обличчя. У що були одягнені нападники, він не пам`ятає. У будинку були його сестра і мати. Сестра встигла зачинити вхідні двері, він, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 залишилися на вулиці. Сестра не розгубилася, почала телефонувати до міліції. Припускає, що ОСОБА_17 почув, як сестра розмовляла по телефону, розбив вікно на кухні та через це вікно заліз у будинок, після чого зсередини відчинив вхідні двері. Його самого обвинувачені затягли до будинку. Коли прийшов до тями, поруч була його мати. В кімнаті матері він також добре бачив обличчя нападників. В той час сестра знаходилася в залі, припускає, що вона також могла бачити їх обличчя. ОСОБА_17 з монтировкою побіг до сестри у зал, а ОСОБА_16 перебував з ним і з матір`ю. У його присутності ОСОБА_16 намагався зняти сережки з матері. Він почав просити ОСОБА_16 , щоб той не робив цього. Мати також просила, щоб забирали гроші і йшли. Поки він захищав матір, до кімнати повернувся ОСОБА_17 з монтировкою, привів сестру, яка була закривавлена. У сестри була рука зламана та голова пробита, їй накладали шви. Нападники вимагали гроші, хапали все, що було під рукою. Сестра зняла з матері сережки та віддала їм, ОСОБА_16 витягнув гроші з гаманця. У нього забрали мобільний телефон. Все це відбувалося близько півгодини. Далі ОСОБА_17 сказав, що треба йти, бо приїде зараз міліція, і вони втекли через двері. Пізніше приїхала швидка. Перед приїздом швидкої сестра знепритомніла. До цього вона в його присутності не втрачала свідомість, але він не весь час бачив свою сестру, оскільки вона перебувала в залі, не бачив як її били. Все, що було викрадено, зазначено в обвинувальному акті правильно, повернули лише мобільний телефон. З приводу отриманих тілесних ушкоджень проходив лікування, лікується досі. Цивільний позов не заявляв.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що обвинувачених вона не знає. Навесні 2014 року, точно не пам`ятає, коли це було, але не виключає, що 18.03.2014 року, у нічний час, вона знаходилася у будинку зі своєю матір`ю та своїм братом ОСОБА_11 . Вона з мамою спали в спальні. Брат спав в іншій кімнаті. Вона почула, як загавкали собаки, як брат пішов відкривати двері, вийшов на крильце. Після цього вона почула несамовитий крик брата і зрозуміла, що його почали бити. Тоді вона закрила вхідні залізні двері, брат залишився на вулиці. Зі свого телефону подзвонила на перший номер телефону знайомому на ім`я ОСОБА_33 , сказала, що на них напали, попросила подзвонити в міліцію. Коли починала дзвонити, почула, як розбилося вікно в кухні і після цього якійсь чоловік забіг до зали, наказав їй лягти на підлогу. В залі було темно, чоловік був одягнутий темний одяг, їй здалося, що він був у масці, обличчя не бачила. Впевнена, що нападників всього було двоє, але бачила лише одного. Її почали бити, вона втратила свідомість від удару по голові. Чим били, вона не бачила, але удари були дуже болючі. Брат казав, що у нападників була монтировка. Коли прийшла до тями, приїхала міліція та швидка. Швидка забрала її до лікарні. Не пам`ятає, чи вимагали нападники гроші та коштовності, чи вона сама все їм віддавала. Всі події пам`ятає не чітко, була в шоці. Але після того, як прийшла до тями, помітила, що у неї у вухах немає золотих сережок. Одна мочка вуха була розірвана, їй її потім зашивали. У мами також зняли сережки. Чула, як брат просив, щоб не чіпали маму. Викрадені були тюнери, гроші в сумі 700 грн., три пари сережок, два перстні. Нічого їй не повернули. Цивільний позов не заявляла.
Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні пояснив, що в 2014 році, точної дати він не пам`ятає, він приїхав до бабусі в село Новооленівка. Ввечері під`їхали працівники міліції та запросили його до міськвідділу. Там у нього вилучили мобільний телефон «Нокіа», який йому дала покористуватися сестра його дружини - ОСОБА_24 . Звідки телефон взявся у неї, вона йому не пояснювала. Телефон був у робочому стані, але на ньому була відсутня задня кришка. Коли телефон потрапив до нього, він був без сім-карти.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.03.2014 року з фототаблицею, місцем скоєння злочину є територія домоволодіння АДРЕСА_7 . В ході огляду було виявлено розбите скло у вікні у кухні. Також було виявлено, що порядок речей в будинку порушений, маються сліди речовини бурого кольору, схожої на кров, у вигляді крапель. З місця вилучено змиви крові з полу в зоні сходів до будинку, два змиви крові з віконної рами з обох боків, викрутка.
Відповідно до протоколу огляду від 18.03.2014 року з фототаблицею, ОСОБА_10 добровільно надала для огляду нічну сорочку з плямами, схожими на кров, в якій вона була вдягнута в момент розбійного нападу на неї. Зазначена нічна сорочка вилучена до Костянтинівського МВ.
Відповідно до протоколу огляду від 18.03.2014 року з фототаблицею, місцем скоєння злочину є територія домоволодіння АДРЕСА_7 . В ході огляду ОСОБА_11 добровільно надав для огляду речі, в які він був вдягнутий під час розбійного нападу на нього: футболка чорного кольору з синтетичного матеріалу, на поверхні якої знаходиться нашарування речовини бурого кольору, за зовнішніми ознаками схожої на кров; чоловічі плавки сірого кольору, на поверхні яких мається нашарування речовини бурого кольору за зовнішніми ознаками схожої на кров. Також були зроблені змиви речовини бурого кольору зі стіни будинку, відкосів на кухні. Зазначені речі вилучені до Костянтинівського МВ.
Відповідно до протоколу огляду від 28.03.2014 року з фототаблицею, в ході огляду у ОСОБА_35 був виявлений та вилучений мобільний телефон марки «NOKIA 5800» IMEI НОМЕР_3 у корпусі чорного кольору, без задньої кришки. В ході огляду ОСОБА_34 пояснив, що даний мобільний телефон йому подарувала ОСОБА_24 у березні 2014 року.
Відповідно до протоколу огляду від 29.03.2014 року з фототаблицею була оглянута коробка з-під мобільного телефону «NOKIA 5800» IMEI НОМЕР_3 , документи на нього та задню кришку від телефону, які надав потерпілий ОСОБА_11 , а також мобільний телефон «NOKIA 5800» IMEI НОМЕР_3 , вилучений у ОСОБА_36 . Під час огляду встановлено, що номер IMEI телефона та той, що зазначений на коробці, співпадають, ОСОБА_11 впізнав телефон як той, що був у нього викрадений під час розбійного нападу в ніч з 17 на 18 березня 2014 року.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.05.2014 року з фототаблицею, потерпіла ОСОБА_10 розказала та показала на місці про обставини скоєння злочину відносно неї, в тому числі про механізм заподіяння їй тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №37 за меддокументами від 12.05.2014 року згідно з медичною картою стаціонарного хворого ОСОБА_10 та протоколу проведення слідчого експерименту з її участю, такі, що є у ОСОБА_10 тілесні ушкодження: забиті рани, підшкірні гематоми, садна м`яких тканин лицьової частини черепа, рвана рана вушної раковини праворуч, закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, відкритий перелом нижньої третини обох кісток лівого передпліччя утворилися від дії тупого предмета, можливо в строк та при обставинах, зазначених в постанові, та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потребують для свого лікування строк більш ніж 21 день. З урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень не виключена можливість їх утворення від впливу як металевого прута, так і інших тупих предметів з аналогічними властивостями. Рвана рана вушної раковини праворуч могла з`явитися результатом виривання сережки з вуха. Вищеописані тілесні ушкодження утворилися не менше ніж від п`яти впливів тупого предмета. Дані тілесні ушкодження могли бути спричинені в процесі боротьби при різному взаєморозташуванні нападників та потерпілої.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.05.2014 року з фототаблицею, потерпілий ОСОБА_11 розказав та показав на місці про обставини скоєння злочину відносно нього, в тому числі про механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №36 за меддокументами від 12.05.2014 року згідно з медичною амбулаторною картою ОСОБА_11 та протоколу проведення слідчого експерименту з його участю, такі, що є у ОСОБА_11 тілесні ушкодження: множинні рани волосистої частини голови утворилися від дії тупого предмета, можливо в строк та при обставинах, зазначених в постанові, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я. З урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень не виключена можливість їх утворення від впливу металевого прута, як вказав ОСОБА_11 в протоколі слідчого експерименту від 07.05.2014 року. Вищеописані тілесні ушкодження утворилися не менше ніж від трьох впливів тупого предмета. Дані тілесні ушкодження могли бути спричинені в процесі боротьби при різному взаєморозташуванні нападників та потерпілого.
Відповідно до висновку експертизи від 08.04.2014 року вартість викраденого у ОСОБА_11 та ОСОБА_22 майна, а саме: мобільного телефону «Nokia 5800», ТВ тюнера «Т-2 Strong SRТ 8500», ТВ тюнера «Strong SRT 8500» для супутникового телебачення, трьох пар жіночих сережок, виготовлених із золота 585 проби вагою по 3 г кожна пара, одного перстня виготовленого із золота 585 проби вагою 5 г, одної каблучки, виготовленої із золота 585 проби з закріпленим каменицями білого кольору вагою 4 г, складає 6181,06 грн.
Відповідно до протоколів отримання зразків крові для експертизи від 03.04.2014 року у ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 були відібрані зразки крові.
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №1288 від 10.04.2014 року, кров ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н; кров ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н; кров ОСОБА_17 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, кров ОСОБА_16 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто його організму властивий антиген Н. У плямах на шести змивах на марлі, вилучених під час огляду місця події 18.03.2014 року, трусах та футболці, які належать потерпілому ОСОБА_11 , нічній сорочці потерпілої ОСОБА_10 , знайдена кров людини. При дослідженні групової приналежності крові виявлені антигени А і Н, у плямах на трусах, футболці та нічній сорочці - з ізогемаглютиніном анти-В. Таким чином, ця кров могла належати як ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , так і ОСОБА_17 . Присутність крові ОСОБА_16 можлива лише у вигляді домішки.
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №1332 від 15.04.2014 року, який повністю дублює висновок судово-імунологічної експертизи №1288 від 10.04.2014 року в частині визначення групової приналежності крові ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , на металевій частині викрутки, вилученої під час огляду місця події 18.03.2014 року, виявлена кров людини. При дослідженні групової приналежності крові виявлені антигени А і Н. Таким чином, кров могла належати як потерпілим ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , так і ОСОБА_17 . Присутність крові ОСОБА_16 можлива лише у вигляді домішки. На рукоятці викрутки знайдені сліди поту без домішки крові, при визначенні групової приналежності якого виявлені антигени А і Н. Тобто, піт міг належати ОСОБА_17 . Присутність поту ОСОБА_16 можлива лише у вигляді домішки.
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №1333 від 24.04.2014 року, який повністю дублює висновок судово-імунологічної експертизи №1288 від 10.04.2014 року в частині визначення групової приналежності крові ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , кров ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто його організму властивий антиген Н; У плямах на ковдрі, вилученій під час огляду місця події 14.03.2014 року, знайдена кров людини групи О з ізогемаглютенінами анти-А та анти-В. Таким чином, ця кров могла належати як потерпілому ОСОБА_9 , так і підозрюваному ОСОБА_16 і не могла належати підозрюваному ОСОБА_17 , який має іншу групу крові.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 02.04.2014 року ОСОБА_17 в присутності захисника ОСОБА_12 відмовився від проведення даної слідчої дії, власноруч зазначив, що він повністю визнає свою вину у скоєнні спільно з ОСОБА_16 розбійних нападів, які мали місце 14.03.2014 року за адресою: АДРЕСА_4 , та 18.03.2014 року за адресою: АДРЕСА_7 ; а також угону автомобіля за адресою: АДРЕСА_6 , у скоєному кається.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 02.04.2014 року ОСОБА_16 в присутності захисника ОСОБА_37 відмовився від проведення даної слідчої дії без мотивування відмови, також відмовився від свої показань, наданих раніше.
Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, суд знаходить їх такими, що не суперечать один одному.
При цьому суд вважає, що всі слідчі дії, проведені під час досудового розслідування та зафіксовані у відповідних протоколах, проведені органом досудового розслідування з дотриманням вимог КПК України, із залученням понятих, спеціалістів, статистів та інших осіб, участь яких у кожному окремому випадку обумовлена вимогами Закону, будь-яких порушень при їх проведенні не встановлено, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання будь-якого з них недопустимим.
Також не встановлено підстав для визнання недопустимими доказами висновків експертизи №1288 від 10.04.2014 року, № 1332 від 15.04.2014 року, №1333 від 24.04.2014 року, №1518 від 29.04.2014 року, оскільки порушень законодавства при їх проведенні судом не встановлено, встановлені ними факти не суперечать іншим доказам по справі, непрямо в сукупності з іншими доказами підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_17 до скоєння інкримінованих злочинів.
Показання потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_31 , ОСОБА_24 , ОСОБА_35 , дані ними в судовому засіданні, є логічними та послідовними, підстав для обмови обвинувачених з їх боку судом не встановлено.
Суд вважає, що розбіжності в показаннях потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в тій частині, що зі слів ОСОБА_10 нападники були у масках, що не збігається з показаннями ОСОБА_11 , який повідомив що добре бачив нападників і упізнав їх обох в судовому засіданні, обумовлено стресовою ситуацією, в якій опинилися потерпілі, при цьому рівень стресу в більшій мірі вплинув на сприйняття дійсності потерпілою ОСОБА_10 , крім того, вона сама пояснювала в судовому засіданні, що напад на неї відбувся в темряві, від ударів вона дуже швидко втратила свідомість і подальші події не пам`ятає, в той час як ОСОБА_11 мав можливість роздивитись нападників, оскільки в кімнатах, де він знаходився одночасно з нападниками, горіло світло. Враховуючи зазначене, суд вважає, що зазначені розбіжності в показаннях потерпілих не впливають на загальний зміст їх показань, не дають підстав для поставлення їх під сумнів.
При цьому слід зазначити, що суд частково не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_24 , в тій частині, що ОСОБА_16 ніколи не дарував їй мобільний телефон, що суперечить показанням свідка ОСОБА_35 , який підтвердив, що саме ОСОБА_24 дала йому мобільний телефон «Нокіа» без задньої кришки, який після його вилучення потерпілий ОСОБА_11 упізнав як той, що був у нього викрадений під час розбійного нападу в ніч з 18 на 19 березня 2014 року, оскільки ОСОБА_24 перебувала з ОСОБА_16 у фактичних шлюбних відносинах, через що може умисно викривляти факти, які мали місце насправді, з метою допомогти останньому уникнути відповідальності за скоєні злочини.
За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_38 з метою підтвердження алібі ОСОБА_16 на час скоєння розбійного нападу на ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , який стався 14 березня 2014 року, та який пояснив, що ОСОБА_16 є його знайомий, вони товаришували з дитинства, разом гуляли, грали у футбол, проживають в одному під`їзді він на 1-му поверсі, а ОСОБА_16 на 5-му. Також пояснив, що в один з днів в період часу з 11 до 16 березня 2014 року, коли саме сказати не може, він в вечірній час, ближче до 11 години вечора, вийшов на вулицю, пив пиво на лавиці і побачив, як біля 1-го під`їзду зупинилася міліцейська машина, з якої висадили ОСОБА_16 . ОСОБА_16 йому розповів, що був у міліції, що є якісь проблеми. Вони разом пішли купили пива та стали його розпивати біля 2-го під`їзду. До них також приєдналися ОСОБА_39 та ОСОБА_40 . ОСОБА_41 був сильно п`яний, та швидко пішов додому, а вони втрьох продовжили пити, грали в карти. ОСОБА_16 був постійно з ними, відлучався не на довго ходив додому за закускою. Розійшлися вони близько 6-ї години ранку, оскільки їх розігнала мати ОСОБА_42 , яка йшла на роботу. Після цього від ОСОБА_16 не бачив.
Однак, суд до показань свідка ОСОБА_43 ставиться критично та не бере до уваги, оскільки, по-перше, відсутні будь-які підстави вважати, що події, про які розповів свідок, мали місце саме в ніч з 13 на 14 березня 2014 року; по-друге, встановлено, що ОСОБА_38 перебуває в давніх товариських стосунках з ОСОБА_16 , через що може умисно викривляти факти, які мали місце насправді, з метою допомогти товаришу уникнути відповідальності за скоєні злочини.
Крім того, з листа Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області на від 29.04.2016 року №6660/204/06-16 вбачається, що ОСОБА_16 13.03.2014 року працівниками правоохоронних органів до міськвідділу не доставлявся, що також спростовує посилання самого обвинуваченого на те, що 13.03.2014 року він до вечора перебував у міському відділу міліції звідки його привезли додому на патрульній машині, що, начебто, бачив ОСОБА_44 .
Суд ставиться критично та не приймає до уваги показання обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_16 щодо застосування відносно них заходів психічного та фізичного тиску з боку працівників Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області під час досудового розслідування, внаслідок чого вони, начебто, оговорили себе, визнаючи себе винними у скоєнні інкримінованих злочинів, та розцінює такі показання як спосіб уникнути кримінальної відповідальності та покарання за скоєне, оскільки за результатами перевірки повідомлені ними факти не знайшли свого підтвердження, що вбачається з постанови ст. слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Донецької області від 13.04.2016 року, відповідно до якої кримінальне провадження за фактом застосування недозволених методів слідства відносно ОСОБА_17 та ОСОБА_16 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. При цьому суд звертає увагу на те, що при проведенні перевірки заяв обвинувачених, було надано оцінку, в тому числі, висновкам судово-медичних експертиз №53 та №54 від 04.04.2014 року, проведених відносно обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , якими зафіксовано наявність у обох з них легких тілесних ушкоджень, отримання яких, як пояснили самі підекспертні під час проведення експертиз, не пов`язано із застосуванням до них заходів впливу з боку працівників міліції.
Невизнання своєї вини та заперечення проти скоєння кримінальних правопорушень обвинуваченими суд також розцінює як спосіб уникнути кримінальної відповідальності за скоєні злочини та подальшого покарання.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих їм злочинів при обставинах, встановлених в судовому засіданні, доведена повністю, а дії кожного з них окремо слід кваліфікувати:
*за ст. 187 ч. 3 КК України, оскільки кожний з них, будучи особою, яка раніше вчиняла розбій, повторно, умисно скоїв напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, також з загрозою застосування такого насильства (розбій) за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло;
*за ст. 289 ч. 2 КК України, оскільки кожний з них умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволодів транспортним засобом.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, конкретні обставини вчинення злочинів, їх наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинувачених.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_17 встановлено, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, має три незняті та непогашені встановленому законом порядку судимості, на обліках в диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має, перебуває на обліку в медичній частині Артемівського слідчого ізолятора з діагнозами: хронічний бронхіт в стадії ремісії; туберкульоз верхніх доль легенів, фіброз, щільні очагі категорії 5.1; ВІЛ-інфекція.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_16 встановлено, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, має три незняті та непогашені встановленому законом порядку судимості, на обліках в диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_17 , суд визнає його стан здоров`я, оскільки він страждає на хронічні захворювання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_16 , судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне призначити кожному з обвинувачених окремо покарання за ст. 289 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є їх власністю, за ст. 187 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є їх власністю, оскільки вважає дане покарання необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження скоєння ними нових злочинів.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 70 КК України кожному з обвинувачених окремо необхідно визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів за цим вироком шляхом часткового складання призначених покарань.
Цивільний позов прокурора про стягнення на користь держави витрат, пов`язаних зі стаціонарним лікуванням потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в сумі 7216,35 грн., підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи, а саме: довідками КУ «ЛПУ Міська лікарня №5» м. Костянтинівки Донецької області про вартість одного койко-дня та періоди лікування.
Цивільні позови потерпілими не заявлені.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили необхідно залишити без зміни для забезпечення виконання судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_17 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 187 КК України та призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;
-за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, визначити ОСОБА_17 покарання шляхом часткового складання покарань та призначити покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_17 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Артемівській УВП УДПтСУ в Донецькій області (№6) залишити без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_17 рахувати з дня фактичного затримання з 28.03.2014 року.
Зарахувати ОСОБА_17 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення, починаючи з 28.03.2014 року по 13.05.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_16 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 187 КК України та призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;
-за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, визначити ОСОБА_16 покарання шляхом часткового складання покарань та призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_16 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Артемівській УВП УДПтСУ в Донецькій області (№6) залишити без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_16 рахувати з дня фактичного затримання з 28.03.2014 року.
Зарахувати ОСОБА_16 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення, починаючи з 28.03.2014 року по 13.05.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_16 на користь держави витрати, пов`язані зі стаціонарним лікуванням потерпілих в сумі 7216 (сім тисяч двісті шістнадцять) грн. 35 коп.
-змиви, контрольні змиви, недопалок, ганчірку з плямою бурого кольору, металеву завідну ручку, металевий льодоруб, які передані на зберігання до КЗРД Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області відповідно до квитанції №688 без дати знищити;
-ДВД диск з відеозаписом слідчих дій, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженими в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Головуючий

Судді