АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/521/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/311/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 19 кітня 2016 року апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 0003490, відносно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області , українець, громадянин України,не працює, раніше судимий :
- 30.10.2015 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу за ч.2 ст.185,ч.1 ст.185,ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі , з випробуванням на 1 рік
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 , ч.2 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження:

Прокурор - ОСОБА_8

Захисник - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_7 змінити , у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону , та зазначати у резолютивній частині рішення , щодо залишення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без змін до набрання вирок

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду змінити , пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання та призначити йому покарання у вигляді штрафу. Вирок Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області виконувати самостійно.

Вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст.15 , ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст..71 КК України до призначеного покарання було частково приєднане невідбуте покарання за вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.10.2015 року, ті остаточне до відбуття призначене покарання 1 (один ) рік 7 (сім)місяців позбавлення волі.

Питання з речовими доказами вирішене.
Згідно обставин кримінального правопорушення, встановлених судом першої інстанції, ОСОБА_7 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого, посилається на те, що вирок суду підлягає зміни , у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону . Прокурор посилається на те , що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 26.01.2016 року ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб , тобто до 26.03.2016 року , однак судом у резолютивній частині вироку не зазначено рішення щодо запобіжного заходу , застосованого до ОСОБА_7 , а також не зазначено у вироку і порядок отримання копії вироку суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 зазначає про те , що призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував не всі пом`якшуючи обставини , котрі суттєво знижують відповідальність, а саме обвинувачений повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення , щиро покаявся, давав правдиві на послідовні показання , добровільно видав співробітникам міліції вкрадені речі , чим активно сприяв розкриттю злочину. З урахуванням наведених обставин захисник просить змінити вирок суду, пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання та призначити йому покарання у вигляді штрафу. Вирок Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області виконувати самостійно.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просила колегію суддів задовольнити її в повному обсязі.
В судовому засіданні апеляційної інстанції, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пом`якшивши покарання обране ОСОБА_7 .
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню , з наступних підстав.

Встановлені судом фактичні обставини та кваліфікація кримінального правопорушення , вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 в апеляційних скаргах прокурором та захисником не оскаржуються.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч.1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Виходячи з обставин справи, тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та даних про його особу, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те , що покарання , призначене обвинуваченому судом першої інстанції є занадто суворим.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди

мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК

про звільнення від відбування покарання з випробуванням і

призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71

КК. У таких випадках повторне звільнення від

відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції дотримався вказаних вимог Закону.
Судом першої інстанції було враховано, що злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України вчинений обвинуваченим в період іспитового строку, призначеного йому за попереднім вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.10.2015 року.
Покарання призначене ОСОБА_7 відповідає вимогам ст..65 КК України .Також судом при обрані виду на розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 були повністю враховані всі ті пом`якшуючи його покарання обставини , на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, тому колегія суддів не знаходить підстав для обрання ОСОБА_7 більш м`якої міри покарання.
На думку колегії суддів , заслуговують на увагу та підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги прокурора в частині того , що судом першої інстанції в резолютивній частині вироку не зазначено рішення щодо запобіжного заходу , застосованого до ОСОБА_7 .
Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України у разі визнання особі винуватою , у резолютивній частині вироку зазначається рішення , щодо запобіжного заходу.
На підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 26.01.2016 року обвинуваченому ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 26.03.2016 року.
Однак , в порушення зазначених вимог кримінального процесуального Закону України , в резолютивній частині вироку суд не зазначив рішення щодо запобіжного заходу , застосованого до ОСОБА_10 та початок строку відбування покарання, тому вирок суду підлягає зміні на підставі ст.413 КПРК України.
Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те , що вирок суду підлягає зміні , оскільки судом в резолютивній частині не було зазначено порядок отримання копії вироку учасниками судового розгляду не можуть бути прийняті до уваги , оскільки суд виконав вимоги ст.374 КПК України та вручив 19.02.2016 року , в день проголошення вироку копію вироку обвинуваченому , його захиснику та прокурору , тому сам факт не зазначення у резолютивній частині вироку про порядок отримання копії вироку не можуть бути підставою для зміни вироку суду, з цих підстав.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року, відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України змінити.

Зазначити в резолютивній частині вироку , що запобіжний захід ОСОБА_7 залишити домашній арешт , до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання ,у виді позбавлення волі, обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок суду залишити без змін.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4