Справа № 522/2428/14-к
№ 1-кп/522/467/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2014 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання захисника ОСОБА_5 ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новокуйбишевськ, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000046 від 14 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що в проміжок часу з 19.00 години 22.10.2013 року до 04.00 години 23.10.2013 року, разом з іншими невстановленими слідством особами, знаходячись у громадському місці, біля адміністративної будівлі Головного управління МВС України в Одеській області, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 12, незважаючи на нічний час, грубо порушував громадський порядок та проявляючи явну неповагу до суспільства, яке супроводжувалось особливою зухвалістю, а саме тривалим порушенням спокою громадян, які мешкають навколо будівлі ГУМВС України в Одеські області, із хуліганських спонукань, скоїв активні дії по блокуванню проїзду службового автотранспорту до адміністративної будівлі ГУМВС України в Одеській області.
На вимогу працівників міліції, які виконували обов`язки з охорони громадського порядку припинити хуліганські дії, ОСОБА_5 не реагував та проявляючи особливу зухвалість, за допомогою фізичної сили, вчинив активний опір відносно працівника міліції - батальйону міліції особливого призначення «Беркут» сержанта міліції ОСОБА_6 , відштовхуючи його від місця несення служби по охороні громадського порядку.
В подальшому ОСОБА_5 , разом з іншими невстановленими слідством особами заблокували центральний та інші входи до адміністративної будівлі Головного управління МВС України в Одеській області. Внаслідок вказаних дій, пов`язаних з блокуванням входів до адмінбудівлі, працівники управління, тривалий час не могли залишити приміщення після завершення робочого часу, в наслідок чого порушено розпорядок роботи державної установи та введено особливий режим роботи.
Крім того, діями ОСОБА_5 та великої кількості інших невстановлених осіб, тимчасово порушено роботу транспорту по вул. Єврейській у м. Одесі, утому числі громадського, а саме - тролейбусу маршруту № 10, рух якого припинено приблизно з 20.00 години 22.10.2013 до моменту завершення незаконних дій, пов`язаних з порушенням громадського порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_5 , винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та просив звільнити його від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки. Зміна обстановки та обстановки та втрати суспільної небезпечності діяння пов`язана з тим, що ОСОБА_5 виступав проти незаконного затримання народного депутата України Маркова, який, як вже було встановлено пізніше, дійсно не повинен був бути затриманий, так як відповідно до Конституції України був незаконно позбавлений депутатського мандату, політичний режим проти якого він виступав повалений, крім того ОСОБА_5 перебуває у шлюбі, має офіцерське звання, має на утриманні дружину, матері інваліда 2 групи та 3-х онуків, раніше не судимий.
Прокурор заперечував про задоволення клопотання, посилаючись на те, що ліквідація спецпідрозділу «Беркут» не є втратою злочину, передбаченого ст. 296 ч. 3 КК України суспільної небезпечності. Крім того, на цей час ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності іншим судом, у зв`язку з чим, він не може вважатися особою, яка перестала бути суспільно небезпечною.
З огляду на викладене суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України за ознаками грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, пов`язані з опором представникові влади, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку.
Як вбачається з положень ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення є середньої тяжкості.
Відповідно до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Зі змісту вказаної статті слідує, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення того, що протягом певного часу обстановку, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину. Закон не вимагає від суду, щоб на підставі оцінки зміни обстановки він прогнозував взагалі неможливість вчинення даною особою будь-якого злочину, навіть необережного.
В абз. 5 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.
У п. 7 зазначеної постанови Пленум ВСУ роз`яснив, що в ст. 48 КК України передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 7 статті 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
Відповідно до ч. З ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Отже, впевнившись у тому, що діяння, передбачене ст. 296 ч. 3 КК України, яке поставлене обвинуваченому за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину, а також, що умови та підстави його звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України, з врахуванням роз`яснень, що є у постанові Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно якої свідченням зміни обстановки, внаслідок чого особистість обвинуваченого втратила суспільну небезпечність, є сплив тривалого часу після вчинення вказаного злочину, на протязі якого обвинувачений повністю усвідомив протиправність свого вчинку, що забезпечило зміну обвинуваченим на краще своєї поведінки та ставлення до власних вчинків, його усвідомлення та готовність нести надалі за них відповідальність суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 48 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 48 КК України, ст. ст. 284, 288, 370, 371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 частиною 3 КК України звільнити від кримінальної відповідальності в порядку ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки та втратою ним суспільної небезпечності.
Кримінальну провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 14 січня 2014 року закрити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області на протязі 7 діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1