справа № 563/921/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.09.2016 м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області
в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 31 травня 2016 року, по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Маринин Березнівського району Рівненської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, -
в с т а н о в и в :
30 травня 2016 року, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на порозі будинку в господартсві ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: с.Ганнівка Корецького району Рівненської області, під час сварки з останнім, на грунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли між ними через те, що ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_5 рукою по обличчю, штовхнула його, у зв`язку з чим, ОСОБА_6 впав та вдарився об поріг потиличною частиною голови. Внаслідок падіння ОСОБА_6 отримав травму у вигляді забійної рани в потиличній ділянці голови зліва від потиличного горба з ушкодженнями м`яких тканин та порушенням цілісності кровоносних судин на цьому рівні, крововиливу в м`які покрови голови на рівні рани, що призвело до зовнішньої кровотечі та обумовило масивну крововтрату, яка і стала безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 . Виявлена у ОСОБА_6 забійна рана голови має ознаки легкого тілесного ушкодження з короткочасним разладом здоров`я, згідно п.2.3.3. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Накзом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 і перебуває в опосередкованому причинно-наслідковому зв`язку із настанням його смерті. Дане тілесне ушкодження не є смертельним, однак призвело до смерті ОСОБА_6 через те, що потерпілий не звернувся за наданням медичної допомоги, на що могло вплинути перебування потерпілого в безпорадному стані.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину у скоєному визнала повністю, підтвердивши обставини, встановлені судом. Додатково показала, що дійсно штовхнула ОСОБА_6 , однак зовсім не хотіла, щоб він помер. В даний час розкаюється у вчиненому, просить її суворо не карати, зобов"язується в подальшому не порушувати закон.
Потерпілий в судове засідання не з"явився, але подав суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченої не має. Міру покарання просить обрати обвинуваченій на розсуд суду.
Винуватість обвинуваченої у вчинення злочину, крім її повного визнання вини, підтверджується письмовими доказами по справі:
- протоколом огляду місця події від 31 травня 2016 року, згідно якого оглянуто господарство ОСОБА_6 за адресою: Рівненська область, Корецький район, с.Ганнівка та на порозі будинку виявлено труп ОСОБА_6 . В будинку по місцю проживання ОСОБА_6 також виявлено 5 (п`ять) слідів рук та дві скляні пляшки. (а.с.7-13);
- протоколом огляду місця події від 31 травня 2016 року, згідно якого в кабінеті № 15 Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 видала одяг, в якому вона була одягнена, коли перебувала на подвір`ї ОСОБА_6 (а.с.39);
- протоколом огляду місця події від 31 травня 2016 року, згідно якого оглянуто чоловічі речі, що належали ОСОБА_6 . Виявлено нашарування речовини бурого кольору (а.с. 40);
- висновком судово-медичної експертизи № 55, відновідно до якого виявлена у ОСОБА_6 забійна рана голови має ознаки легкого тілесного ушкодження з короткочасним розсладом здоров`я, згідно п.2.3.3. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Накзом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 і перебуває в опосередкованому причинно-наслідковому зв`язку із настанням його смерті. Дане тілесне ушкодження не є смертельним, однак призвело до смерті ОСОБА_6 через те, що потерпілий не звернувся за наданням медичної допомоги, на що могло вплинути перебування потерпілого в безпорадному стані.(а.с.110-113);

- протоколом проведення слідчого експеременту від 02 червня 2016 року, відповідно до якого показання зафіксовані на носії інформації флеш пам`ять за допомогою цифрової камери "Canon SX 120IS". Відповідно до цього експеременту обвинувачена розповіла про обставини вчинення вбивства з необежності ОСОБА_6 (а.с.133);
- висновком судово-психіатричного експерта № 192/16 від 05.07.2016 року, відповідно до якого обвинувачена ОСОБА_5 будь-яким психічним захворюванням не хворіє, в момент скоєння злочину в тимчасовому хворобливому стані не перебувала, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. (а.с.119-121);
Органами досудового слідства правильно кваліфіковано дії обвинуваченої за ч.1 ст.119 КК України, як вбивство вчинене через необережність.
Як роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи, у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК. Не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Проте, в ході судового слідства було встановлено, що ОСОБА_5 не передбачила можливості настання шкідливих наслідків своїх дій і тим більш не бажала смерті потерпілого, а тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови утворились у потерпілого ОСОБА_6 від однієї травматичної дії твердим тупим травмуючим знаряддям з видовженою, обмеженою контактуючою поверхнею (поріг), відтак у обвинуваченої має місце необережна форма вини по відношенню до тілесних ушкоджень голови потерпілого, які спричинили смерть потерпілого.
При обранні виду і міри покарання суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обвинувачена негативно характеризується за місцем проживання, веде аморальний спосіб життя, у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває.
Обставини, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину щодо особи, яка перебуває в безпорадному стані.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 , обставини справи, обставини, які пом`якшують та обтяжують провину обвинуваченій, враховуючи думку прокурора, захисника обвинуваченої, суд враховує за необхідне та достатнє застосувати до неї покарання за ч.1 ст.119 КК України у виді обмеження волі. При цьому, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину ( вчинення злочину вперше, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину з необережною формою вини) та обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 ( вчинення злочину щодо особи, яка перебуває в безпорадному стані) з урахуванням особи винної, яка на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суд вважає можливим призначити основне покарання у вигляді обмеження волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст. 119 КК України.
На думку суду, дане покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно ст.100 КПК України.
Відповідно до ст.124 КПК України з ОСОБА_5 слід стягнути витрати на проведення експертиз в сумі 1 584 грн. 00 коп.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст. 369, ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_5 , визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України і призначити їй покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 1 (одного року) обмеження волі.
Стягнути з ОСОБА_5 витрати на проведення експертиз в сумі 1 584 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.
Речові докази по справі:
- кофту червоно-синього кольору, футболку червоного кольору, штани, які належать ОСОБА_5 , чоловічу сорочку синього кольору, чоловічу куртку коричнего кольору, чоловічий головний убір (кепку), штани, труси з трупа ОСОБА_6 , фрагменти рослин із нашаруванням речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору схожої на кров з різних кімнат будинку ОСОБА_6 , сліди пальців рук, вилучені під час огляду будинку ОСОБА_6 , дві скляні пляшки, сапку, зразки грунту та фрагменти цементного покриття з порогу будинку ОСОБА_6 - знищити, як такі що не представляють собою цінності і не можуть вподальшому бути використані;
- оптичний диск із відеозаписом огляду місця події та оптичний диск із відеозаписом слідчого експеременту - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1