Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/236/16-к
Провадження № 1-кс/670/53/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 року смт. Віньківці

Слідчий суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

представника скаржника ОСОБА_3

начальника слідчого відділення Віньковецького ВП Ярмолинецького відділу ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці скаргу ОСОБА_6 на дії начальника слідчого відділення Віньковецького відділення поліції Дунаєвецького відділу поліції ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
22.03.2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаною скаргою, у якій просив скасувати постанову начальника слідчого відділення Віньковецького відділення поліції Дунаєвецького відділу поліції ГУНП у Хмельницькій області про відмову у задоволенні клопотання на проведення арешту та тимчасового вилучення майна, та зобов`язати начальника слідчого відділення Віньковецького відділення поліції Дунаєвецького відділу поліції ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4 задовольнити клопотання на проведення арешту та тимчасового вилучення майна, а саме виробничих потужностей (печей) для випалювання деревного вугілля у кількості семи одиниць.

Свою скаргу ОСОБА_6 мотивував тим, що в межах розслідування кримінального провадження № 0000121 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України за фактом самоуправства, яке пов`язане із викраденням виробничих потужностей (печей), які належать «Проскурів транс» у жовтні 2015 року він надіслав у Віньковецьке відділення поліції заяву про арешт та тимчасове вилучення майна -- виробничих потужностей (печей) для випалювання деревного вугілля у кількості семи одиниць. Однак у задоволенні заяви слідчий відмовив, про що виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання від 16.03.2016 року.

Але, враховуючи, що з моменту викрадення виробничі потужності незаконно використовуються у виробництві, що призводить до їх зносу та погіршення технічного стану, на них працюють некваліфіковані працівники, вважає, що необхідно накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив задовольнити з викладених у ній підстав.

Начальник СВ Віньковецького відділення Ярмолинецького ВП ГУНП у Хмельницькій області, майор поліції ОСОБА_4 у судовому засіданні при вирішенні скарги покладався на думку суду.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав за необхідне скаргу задовольнити частково, а саме зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання про накладення арешту на майно.

Заслухавши пояснення представника скаржника, слідчого ОСОБА_4 , думку прокурора, дослідивши письмові матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових )дій, особою якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Отже скарга ОСОБА_6 підлягає розгляду в порядку ст. ст. 303-306 КПК України, при подачі скарги заявником не порушено строків, передбачених ч. 1 ст. 304 КПК України.

Встановлено, що представником ТОВ «Проскурів транс» ОСОБА_3 30.10.2015 року у кримінальному провадженні за № 0000121 від 07.05.2014 року, начальнику слідчого відділення Віньковецького РВ УМВС України у Хмельницькій області 30.10.2015 року подане клопотання про арешт та тимчасове вилучення майна виробничих потужностей печей для випалювання деревного вугілля у кількості 7 штук з передачею на відповідальне зберігання власнику ТОВ «Проскурів транс».

Оскільки вказане клопотання слідчим вирішено не було, представник ОСОБА_3 15.03.2016 року подав повторне клопотання, після чого 16.03.2016 року начальник слідчого відділення Віньковецького віддання поліції ГУНП у Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_4 , розглянувши вказане клопотання, постановою від 16.03.2016 року відмовив у його задоволенні.

Своє рішення слідчий мотивував тим, що під час розслідування кримінального провадження ТОВ ««Проскурів транс» надало лише довідку про те, що на балансі товариства перебувають вказані 7 одиниць вуглевипалювальних печей , однак будь-яких інших документів ними надано не було.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, під арештом майна розуміється - тимчасове, до скасування у встановленому чинним КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину, а статтею 170 КПК України передбачений перелік майна на яке може бути накладено арешт і процедура арешту майна, зокрема арешт майна один із заходів забезпечення кримінального провадження, а суть арешту майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
В силу приписів ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Як вказує слідчий в оскаржуваній постанові під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що в період часу із березня по 5 травня 2014 року ОСОБА_7 самовільно скоїв вивіз із об`єкту по виготовленню деревного вугілля із лісового масиву с. Осламів Віньковецького району 5 одиниць вуглевипалювальних печей у лісовий масив с. Говори, а в період часу із 7 по 9 серпня 2014 року ОСОБА_7 самовільно вивіз із лісового масиву с. Покутинці у лісовий масив с. Говори 2 одиниці вуглевипалювальних печей, які належать ТОВ «Проскурівтранс». В той же час, відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий посилається на те, що ТОВ «Проскурівтранс», надавши довідку про те, що на балансі товариства перебувають вказані сім печей, інших документів не надало.
Таким чином слідчий, вказуючи в мотивувальній частині, що печі, які належать ТОВ «Проскурівтранс» і що підтверджується відповідною довідкою, самовільно вивезені ОСОБА_7 , не обґрунтував свій висновок про відсутність підстав для звернення з клопотанням про арешт та вилучення майна та посилання на положення КПК України.
За наведених обставин, враховуючи, що слідчий розглянув клопотання формально, слідчий суддя доходить висновку, що постанову слідчого від 16.03.2016 року про відмову у задоволенні клопотання слід скасувати.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Водночас слідчий суддя не може самостійно вирішувати питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна на підставі адресованого слідчому клопотання,тому належним способом захисту прав потерпілого є зобовязання слідчого повторно розглянути клопотання, оскільки арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і здійснюється слідчим суддею чи судом за клопотанням слідчого чи прокурора (ст. ст. 131, 170, 171, 173 КПК України).
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 220, 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанову начальника слідчого відділення Віньковецького ВП Дунаєвецького відділу ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 16.03.2016 року скасувати.
Зобов`язати начальника слідчого відділення Віньковецького ВП Ярмолинецького відділу ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4 повторно у строки, які визначені КПК України, розглянути клопотання представника ТОВ «Проскурів транс» ОСОБА_3 про накладення арешту та тимчасове вилучення майна, а саме виробничих потужностей (печей) для випалювання деревного вугілля у кількості сім одиниць, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР від 07.05.2014 року за № 0000121.
В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.
Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1