Дата документу Справа № 314/468/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/637/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/468/16-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 72 ч. 5 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у Вільнянській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області № 20,

ВСТАНОВИЛА:
До суду апеляційної інстанції на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.02.2016 року з апеляційною скаргою звернулась ОСОБА_8 , в якій просить перерахувати її внуку ОСОБА_7 весь період його прибування в СІЗО з 23.10.2007 року по 05.03.2009 року.

Згідно із зазначеною ухвалою суду, задоволено клопотання ОСОБА_8 та у строк відбування покарання ОСОБА_7 , на підставі ст. 72 КК України зарахований час попереднього ув`язнення з 23.10.2007 року по 03.09.2008 року, із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 29.05.2008 року ОСОБА_7 було засуджено за ст. 121 ч. 1, ч. 2, ст.69, ст. 304, ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання встановлено з дня затримання тобто з 23.10.2007 року.

Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 03.09.2008 року вирок Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 29.05.2008 року щодо ОСОБА_7 скасовано в частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі за ч.1 ст.121 КК України строком на 5 років, за ч.2 ст.121 КК України строком на 8 років, за ст.304 КК України строком на 1 рік, на підставі ст.70 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 10 років позбавлення волі.

За таких обставин суд порахував за необхідне зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 час попереднього ув`язнення з 23.10.2007 року по 03.09.2008 року.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу не підтримав, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу суду без змін.

Суд першої інстанції вирішуючи питання про дату, з якої розпочинається облік часу попереднього ув`язнення правильно виходив з того, що такою датою є саме 23.10.2007 року. Саме ця дата визначена вироком Апеляційного суду Запорізької області від 03.09.2008 року, за яким відбуває покарання ОСОБА_7 , як така, з якої розпочинається строк відбування покарання, оскільки саме того дня ОСОБА_7 було взято під варту.

Відповідно до Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Відтоді в строк покарання засудженій особі зараховується лише строк передбачений абз.3 ч.5 ст.72 КК до моменту набрання вироком законної сили. В такий строк не включається строк тримання засудженої особи в СІЗО після набрання вироком законної сили, незалежно від підстав її там перебування після набрання вироком законної сили.

Вирок суду щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 03.09.2008 року. Тому районний суд обґрунтовано при застосування положень ст. 72 КК брав до уваги лише період з 23.10.2007 року по 03.09.2008 року.

Порушень вимог кримінального закону при цьому допущено не було. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення у справі, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.02.2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4