Номер провадження 1-кп/754/478/16
Справа№754/8155/16-к
13 вересня 2016 року місто Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працює, неодружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до положень ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України,
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинив кримінальне правопорушення злочин за наступних обставин.
Так, 24.05.2016 приблизно об 01:40 год. ОСОБА_3 , знаходячись на зупинці громадського транспорту по вул. М. Цвєтаєвої, 10/87, в м. Києві, шляхом ривка, відкрито викрав у ОСОБА_5 сумку, яка матеріальної цінності для останнього не становить, в якій знаходились:
- посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , яке матеріальної цінності не становить;
- мобільний телефон, марки «Nokia-105», який матеріальної цінності не становить, в якому знаходилась сім-картка оператора «Київстар», яка матеріальної цінності не становить, на рахунку якої знаходилось 50 грн.;
- гаманець шкіряний коричневого кольору, який матеріальної цінності не становить, в якому знаходились грошові кошти в сумі 154 грн. та банківська картка «ПриватБанк», яка матеріальної цінності не становить.
Після вчинення кримінального правопорушення - злочину обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 204 грн.
Дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ст. 186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
13.09.2016 в даному кримінальному провадженні, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст. 468 ч.1 КПК України.
Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 186 ч.1 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч.1 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити укладену з обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення від 13.09.2016 та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.
Також, потерпілий показав, що завдана йому шкода відшкодована в повному обсязі, претензій будь якого характеру до обвинуваченого він не має.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив укладену з потерпілим угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, в обсязі підозри, відшкодував завдану потерпілому матеріальну шкоду в повному обсязі, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладанні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, відповідно до ст. 474 ч.3 КПК України, вважає за можливе затвердити угоду про примирення, за наступних підстав.
Так, відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
В даному випадку ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ст. 186 ч.1 КК України, що згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд, переконавшись, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також переконавшись, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
При вирішені питання про затвердження угоди про примирення, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме:
- за місцем проживання характеризується позитивно (а.п. 61);
- відповідно до положень ст.89 КК України раніше не судимий;
- не перебуває на обліку у лікаря - психіатра Київської міської психоневрологічної лікарні №2;
- не перебуває під наркологічним диспансерно динамічним наглядом в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «СОЦІОТЕРАПІЯ».
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, а також те, що ОСОБА_3 дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, угода про примирення укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідає вимогам КПК України та КК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення потерпілого з обвинуваченим та призначити ОСОБА_3 покарання, яке визначено в угоді у виді штрафу в розмірі у межах, передбачених санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння (ст. 186 ч.1 КК України) - п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25.05.2016 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, який відповідно до ухвали суду був продовжений на два місяці до 25.09.2016.
Підстав для продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, ст.65 КК України,суд -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 13 вересня 2016 року покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту - скасувати.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена. Для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1