Номер провадження № 1-кп/243/690/2016
Номер справи 243/8113/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«11» жовтня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю : секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3
- обвинуваченого ОСОБА_4
- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002745 від 20 вересня 2016 року з обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 03 жовтня 2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харцизька Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого в ПрАТ «Український бекон» с. Водяне Костянтинівського району Донецької області, інвалідом не являється, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України.
В С Т А Н О В И В:

На початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», було створено непередбачене законом збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур так званої ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.
Так на початку липня 2014 року більш точної дати в ході судового розгляду справи встановити не виявилося можливим ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Слов`янську Донецької області, вступив до непередбаченого законом збройного формування так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_4 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанню його цілей і завдань.
Продовжуючи протиправну діяльність на початку липня 2014 року, більш точної дати в ході судового розгляду справи встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законом збройного формування, виконував накази свого керівництва та будучи учасником непередбаченого законом збройного формування «ДНР», носив камуфляжну форму з екіпіровкою індивідуального захисту, в розпорядженні якого був предмет візуально схожий на вогнепальну зброю автомат системи «Калашникова», внаслідок чого здійснював охорону блок-посту, який розташовувався на 676 кілометрі автошляху сполученням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у м. Слов`яньску.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 260 КК України, а саме - участь у діяльності непередбачених законом збройних формуваннях.
22 вересня 2016 року між Прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області юристом 1 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0002745 від 20 вересня 2016 року та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно наданої суду разом з Обвинувальним актом Угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; б) співпрацювати з правоохоронними органами в розкритті та розслідуванні злочину, викритті та кримінальному переслідуванні інших співучасників злочину, повідомити відомості не тільки про його власну участь у злочинній діяльності, а також й про інших співучасників злочину. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 260 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк три роки.

Згідно даної угоди Прокурор Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області юрист 1 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0002745 від 20 вересня 2016 року та підозрюваний ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 260 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному злочині. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк три роки.

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_5 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити Угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між Прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області юристом 1 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0002745 від 20 вересня 2016 року та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

У відповідності до ч.1 ст. 76 КК України при звільненні від відбування покарання з випробуванням суд вважає доцільним покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Затвердити Угоду від 22 вересня 2016 року про визнання винуватості між Прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області юристом 1 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0002745 від 20 вересня 2016 року та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України.

Призначити ОСОБА_7 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Застосувати ст.ст. 75,76 КК України та у відповідності з цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за цим вироком з випробуванням на строк три роки, зобов`язавши його не виїздити за межі України на постійне мешкання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально - виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .