Cправа № 201/4469/16-к
Провадження № 1-кс/201/2753/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в ОВС слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000266 від 27.03.2015, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернулася до суду з відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність слідчого з ОВС слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000266 від 27.03.2015, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України. В обґрунтування своєї скарги заявник зазначила, що в ході проведення 15 березня 2016 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено майно та предмети, що належить їй, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2016 року. В подальшому про накладення арешту на зазначене майно скаржники не отримували відповідної ухвали слідчого судді, а отже останнє підлягає поверненню на підставі ст. 169 КПК України.

Заявник надала суду заяву, в якій просила задовольнити клопотання та розглянути справу за її відсутності, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дане клопотання без участі останніх, з метою прийняття процесуального рішення по ньому в розумні строки.

Слідчий ОСОБА_4 надав суду заяву, в якій не заперечував проти повернення вилученого майна, та просив справу розглянути за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна гідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України закріплено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В той же час, згідно ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

В ході розгляду даної скарги судом було встановлено, що 25 лютого 2016 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві спільної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою відшукання та вилучення предметів та документів, що мають значення для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні, а саме документи, що стосуються матеріалів кримінального провадження № 0000013, у тому числі нотатки, чернетки, інші документи, які можуть свідчити про прийняття ОСОБА_7 на посаду заступника директора ПП «Сфера», його функціональні обов`язки, особова справа ОСОБА_7 , документи, які свідчать про нарахування та виплату йому заробітної плати протягом 2013-2014 років, а також комп`ютерна техніка, за допомогою якою могли бути виготовлені зазначені документи, а також платіжні доручення № 46847 від 27.06.2014 та від 27.08.2014, інші предмети і документи. На цій підставі, 15 березня 2016 року слідчим з ОВС слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 було проведено обшук у житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_2 та вилучено ряд предметів, які належать ОСОБА_3 .

Ураховуючи, що заявником доведено належність їй указаного у скарзі майна, а слідчий не заперечував проти повернення зазначених ОСОБА_3 речей, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість скарги.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, дослідивши обставини скарги щодо повернення вилученого під час огляду майна, яке заявник просить повернути посилаючись на недотримання слідчим вимог ст. 169 КПК України, суд приходить до висновку, що вимоги поданої скарги підлягають задоволенню, оскільки у передбачений законом строк арешт на вказане майно не накладався, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України є підставою для повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з ОВС слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000266 від 27.03.2015, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України задовольнити.

Зобов`язати слідчого з ОВС слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 повернути тимчасово вилучене майно при проведенні обшуку 15.03.2016 в межах розслідування кримінального провадження № 0000266 від 27.03.2015, за адресою: АДРЕСА_1 , особам у яких проведено тимчасове вилучення майна, а саме: мобільний телефон PRESTIGIO IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 , з карточкою мобільного оператору Київстар НОМЕР_3 ; відеокамера, 70 доларів США, 80 євро, 10 російських рублів та ювелірні вироби, які зазначені у протоколі обшуку від 15.03.2016.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1