Провадження № 1-кп/537/233/2016
Справа № 537/3878/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.10.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука кримінальне провадження № 0000882 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калінінград Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення проти життя особи за наступних обставин.

В період часу з 23 години 00 хвилин 09.06.2016 року по 01 годину 30 хвилин 10.06.2016 року ОСОБА_6 , разом із племінницею своєї співмешканки ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , 1988 року народження та її матір`ю ОСОБА_7 , перебували за місцем мешкання ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_2 , де між ними на підставі особистих неприязних відносин виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_6 наніс ОСОБА_9 удари кулаками, взутими ногами по тулубу і голові, спричинивши згідно висновку судово-медичної експертизи № 367 від 27.07.2016 року останній наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді синця голови, крововиливу під тверду мозкову оболонку, яка за ступенем тяжкості відносно живої особи відноситься до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня за ознакою небезпечної для життя в момент спричинення; синців тулуба, лівої верхньої кінцівки, крововиливів в м`які тканини лівої лопатки та поперекової області, які за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню. 10.06.2016 року ОСОБА_9 була госпіталізована до 3-ї міської лікарні м. Кременчука Полтавської області для надання медичної допомоги, де померла о 17 години 00 хвилин 11.06.2016 року. Згідно експертизи № 367 від 27.07.2016 року дії ОСОБА_6 з нанесення потерпілій закритої черепно-мозкової травми у вигляді синця голови, крововиливу під тверду мозкову оболонку знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_9 не визнав та пояснив, що 09.06.2016 року близько 21 години він подзвонив по телефону ОСОБА_10 та домовився про зустріч. Зустрівшись зі своїм сином ОСОБА_11 , який вийшов йому на зустріч, ОСОБА_6 пішов разом з ним додому до ОСОБА_10 , де перебував доки ОСОБА_11 не захотів спати. Близько 23:00 год. обвинувачений разом з сином повернувся додому, де його співмешканка ОСОБА_8 та її сестра ОСОБА_7 розпивали спиртні напої на кухні. ОСОБА_6 , приєднавшись до них, вживав пиво. ОСОБА_7 почала докоряти йому за те, що він не купив ліки ОСОБА_8 , у зв`язку з чим між ним та ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої він її штовхнув. Потім, взявши пиво, обвинувачений почав виходити з будинку, в коридорі він зустрів доньку ОСОБА_7 ОСОБА_9 , яка вийшла з кімнати, оскілки почула сварку. Він штовхнув ОСОБА_9 , яка впала на підлогу і вдарилась головою о дверну раму, при цьому умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень не мав. Пізніше, приїхала швидка допомога, лікар оглянув ОСОБА_7 , вона претензій не мала, від госпіталізації відмовилась, ОСОБА_9 не оглядали. Наступного дня 10.06.2016 року обвинувачений прокинувся о 06 год. 45 хв. та пішов на зустріч з своїми клієнтами, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на той час ще спали. Вказав, що раніше, а саме 04.06.2016 року, був очевидцем конфлікту ОСОБА_9 з його знайомими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в смт. Павлиш, в результаті якого ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження при падінні на землю. Також обвинувачений вказав, що у ОСОБА_9 були неодноразові приступи епілепсії, в результаті яких вона могла отримати тілесні ушкодження.

Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину в нанесені тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть ОСОБА_9 не визнав, його вина повністю доводиться належними та допустимими доказами, що безпосередньо досліджені судом в судовому засіданні, перевірені та співставлені судом, а саме:

-показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що 05.06.2016 року вона разом зі своєю донькою ОСОБА_9 приїхала додому до своєї сестри ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 , який є співмешканцем ОСОБА_8 09.06.2016 року о 23 годині повернувся додому на підпитку разом зі своїм сином ОСОБА_11 . В цей час вона, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спали, коли ОСОБА_6 прийшов додому вони прокинулись. Між нею та обвинуваченим виникла сварка з приводу купівлі ліків для її сестри ОСОБА_8 , оскільки остання має онкологічне захворювання. Під час сварки обвинувачений штовхнув її, від чого вона впала. В цей час з кімнати вийшла її донька ОСОБА_9 та почала захищати матір. ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_14 , в результаті чого вона впала, вдарившись головою об поріг. Потім обвинувачений, який був взутий в темні туфлі, почав бити ОСОБА_9 ногами по голові та обличчю, наніс близько 7-8 ударів. Постійно наносячи удари, він не давав ОСОБА_9 піднятися з підлоги. ОСОБА_6 намагався вигнати її ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_9 з будинку, виштовхуючи їх за поріг. При тому, як ОСОБА_6 бив ОСОБА_9 була присутня ОСОБА_8 . Після цього вона ( ОСОБА_7 ) викликала швидку допомогу, медпрацівник оглянув її, а ОСОБА_9 не оглядали, оскільки вона не скаржилась та пішла спати. Медпрацівник викликав поліцію, працівники поліції, приїхавши, провели бесіду з ОСОБА_6 . Наступного ранку, 10.06.2016 року, прийшов ОСОБА_15 , який сказав, що у ОСОБА_14 інсульт або вона в комі. ОСОБА_7 помітила, що ОСОБА_9 хрипіла, але вона думала, що донька спить, підійшовши до неї побачила, що вона без свідомості та викликала швидку допомогу. ОСОБА_9 було доставлено до 3-ї міської лікарні, де її було поміщено в реанімаційне відділення, пізніше вона померла. Вказала, що за життя у ОСОБА_9 інколи траплялися приступи епілепсії, але це було дуже рідко, під час приступів вона завжди була присутня біля доньки. Також, зазначила, що 06.06.2016 року ОСОБА_9 на порозі будинку, спіткнувшись через цуценя, впала і вдарилася носом, але ніяких синців та набряків на обличчі ОСОБА_14 не було;

-показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що вона є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_6 . Ії сестра ОСОБА_7 разом зі своєю донькою ОСОБА_9 приїхали до неї в гості. 09.06.2016 року обвинувачений повернувся додому о 23 годині в стані сильного алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 почала докоряти йому за те, що він не купив їй ( ОСОБА_8 ) ліки, в зв`язку з чим між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виникла сварка, під час якої обвинувачений почав бити ОСОБА_7 . Її племінниця, ОСОБА_9 , почувши сварку, почала захищати свою матір, при цьому ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_9 , коли вона впала на кухні біля дверей, він почав її бити ногами, в наслідок чого ОСОБА_9 билась головою об дверну раму. Вона ( ОСОБА_8 ) допомогла ОСОБА_9 встати, потім знову виникла сварка і ОСОБА_6 знову вдарив ОСОБА_9 , яка впала на підлогу в кухні. ЇЇ саму обвинувачений вдарив лише один раз не сильно, за сім років спільного життя вона звикла до того, що обвинувачений її б`є. На наступний день, вранці, коли всі спали, вона пішла до банкомату перевірити, чи є гроші на карточці. ОСОБА_6 також пішов з дому. До цього випадку на стан пам`яті та втрату пам`яті обвинувачений їй не скаржився. Пізніше вона дізналася, що ОСОБА_9 відвезли до лікарні, де вона і померла;

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що потерпіла ОСОБА_7 є його невісткою. Про події, які відбувались 09.06.2016 року за місцем мешкання обвинуваченого він знає зі слів ОСОБА_7 . 09.06.2016 року ОСОБА_6 приходив до нього додому, де вони розпивали з ним горілку, коли ОСОБА_6 виходив від нього, він був напідпитку. 10.06.2016 року він ( ОСОБА_15 ) прийшов додому до ОСОБА_8 де побачив, що ОСОБА_7 лежить на ліжку, запитавши її, що трапилось вона сказала, що ОСОБА_6 її побив. Потім він побачив ОСОБА_9 , яка лежала на ліжку і в неї виступала піна з ротової порожнини;

-протоколом огляду місця події від 10.06.2016 року, а саме будинку АДРЕСА_2 , яким встановлено порядок розташування меблів та речей;

-протоколом огляду трупа від 11.06.2016 року з фото-таблицею, згідно з яким проведено огляд трупа ОСОБА_9 ;

-висновком експерта обласного бюро судово-медичної експертизи ДОЗ Полтавської облдержадміністрації № 624 від 08.07.2016 року, яким встановлено, що кров трупа ОСОБА_9 належить до О- альфа-бетта (1) групи, якій властиві антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В; кров ОСОБА_6 належить до А-бетта (11) групи, якій властиві антиген А та ізогемаглютинін анти-В;

-висновком експерта обласного бюро судово-медичної експертизи ДОЗ Полтавської облдержадміністрації № 625 від 14.07.2016 року, яким також встановлено, що в крові ОСОБА_6 виявлений супутній антиген Н. На жіночій футболці ОСОБА_9 , наданій на дослідження, знайдена кров людини, де виявлен антиген Н. Ця кров може походити від потерпілої ОСОБА_9 ;

-висновком експерта Кременчуцького міжрайонного відділення обласного бюро СМЕ ДОЗ Полтавської ОДА № 367 від 27.07.2016 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 , виявлено такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді синця голови, крововиливу під тверду мозкову оболонку, яка за ступенем тяжкості відносно живої особи відноситься до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Дані тілесні ушкодження знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Синців тулуба, лівої верхньої кінцівки, крововиливів в м`які тканини лівої лопатки та поперекової області, які за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню. Вище описані тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, незадовго до настання смерті, про що свідчить їх характер. Синці нижніх кінцівок, які утворилися від дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею контактування за 4-6 діб до моменту судово-медичної експертизи, про що свідчить їх характер та за ступенем тяжкості відносно живої особи відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеню. Причиною смерті ОСОБА_9 є крововилив під тверду мозкову оболонку, який виник в результаті закритої черепно-мозкової травми, що підтверджується гістологічно. При судово-імунологічному дослідженні крові взятої від трупа ОСОБА_9 , етиловий та інші спирти не виявлено;

-висновком експерта Кременчуцького міжрайонного відділення обласного бюро СМЕ ДОЗ Полтавської ОДА № 367/1 від 28.07.2016 року, встановлено, що враховуючи дані медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 № 2565 3-ї міської лікарні з моменту отримання тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми потерпіла прожила до 17:00 год. 11.06.2016 року, коли була зафіксована біологічна смерть. Причиною смерті ОСОБА_9 , явився крововилив під тверду мозкову оболонку, який виник в результаті закритої черепно-мозкової травми, що підтверджується гістологічно. Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі, потерпіла могла здійснювати самостійні дії. Будь-яких об`єктивних даних про заподіяння тілесних ушкоджень декількома травмуючими предметами на момент судово-медичної експертизи немає. Вище описані тілесні ушкодження не характерні утворенню в результаті падіння з висоти власного зросту, як з придання тілу прискорення так і без такого, про що свідчить їх характер та локалізація. Враховуючи характер черепно-мозкової травми, виявленої при судово-медичній експертизі ОСОБА_9 , спричинення її самостійно виключається. Дані анатомічні ділянки (тулуб, верхні та нижні кінцівки) доступні для спричинення тілесних ушкоджень самостійно. На момент судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень характерних як для самозахисту так і для волочіння не виявлено. При судово-імунологічному дослідженні крові, взятої від трупа ОСОБА_9 , етиловий та інші спирти не виявлено;

-цифровим носієм DVD-диском, на якому міститься відеозапис ходу слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , згідно якого остання самостійно без сторонніх вказівок пояснила та показала механізм спричинення, кількість та локалізацію ударів нанесених ОСОБА_9 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.06.2016 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 пояснила обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ;

-висновком експерта Кременчуцького міжрайонного відділення обласного бюро СМЕ ДОЗ Полтавської ОДА № 367/2 від 28.07.2016 року встановлено, що на підставі проведеного слідчого експерименту покази потерпілої, можуть відповідати по механізму утворення тілесних ушкоджень, частково відповідають по локалізації та кількості тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі ОСОБА_9 ;

-цифровим носієм DVD-диском, на якому міститься відеозапис ходу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , згідно якого остання самостійно без сторонніх вказівок пояснила та показала механізм спричинення, кількість та локалізацію ударів нанесених ОСОБА_9 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.06.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 пояснила обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ;

-висновком експерта Кременчуцького міжрайонного відділення обласного бюро СМЕ ДОЗ Полтавської ОДА № 367/3 встановлено, що на підставі проведеного слідчого експерименту покази свідка ОСОБА_8 , можуть відповідати по механізму утворення тілесних ушкоджень, частково відповідають по локалізації та кількості тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі ОСОБА_9 ;

-іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Взявши до уваги покази свідків, потерпілої, обвинуваченого, дослідивши письмові докази, відеозаписи ходу проведення слідчих експериментів, інші докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані вище докази узгоджуються між собою і вказують на те, що саме обвинувачений ОСОБА_6 спричинив померлій ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть, отже суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілої.

Твердження ОСОБА_6 про те, що 09.06.2016 року за місцем проживання він не міг спричиняти ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, від яких остання померла, суд розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення покарання, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю зазначених доказів.

Вирішуючи питання, пов`язане з призначенням виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, офіційно не працює. Згідно акту судово-психіатричного експерта № 311 від 22.07.2016 року ОСОБА_6 в даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, не виявляє ознак недоумства чи іншого хворобливого розладу психічної діяльності. В період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, ОСОБА_6 не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням, не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності і в даний період міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. При дослідженні особистісних особливостей ОСОБА_6 виявляє достатню активність темпу психічних процесів і станів, низьку вразливість, відсутність імпульсивності, емоційну нестійкість, які не могли суттєво вплинути на його свідомість та поведінку на час інкримінованого йому діяння. На час інкримінованого йому діяння ОСОБА_6 не знаходився в стані фізіологічного афекту або в іншому особливому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на його свідомість та поведінку. ОСОБА_6 під дію ч. 2, ч. 3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 та думки потерпілої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції, передбаченої законом за вчинений ним злочин, а саме за ч. 2 ст. 121 КК України, та приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише за умови ізоляції від суспільства, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів.

Суд вважає за необхідне для забезпечення виконання вироку продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», слід зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання період з 10.06.2016 року до набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (вісім) років позбавлення волі.

Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання 10.06.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання період з 10.06.2016 року до набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази - штани та футболку, які визнані речовими доказами за постановою про визнання речовими доказами від 01.08.2016 року, що передані до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають сили з моменту їх проголошення.

Обвинуваченому, його захиснику, потерпілій роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження в строк, передбачений для апеляційного оскарження судового рішення.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та надіслати потерпілій.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1