№ 755/8746/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №001796 від 22 грудня 2012 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 12 травня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Згідно з обвинувальним актом, приблизно на початку липня 2011 року у денний час доби, ОСОБА_6 , звернувся до своєї рідної сестри, з якою він підтримував родинні зв`язки, ОСОБА_6 , з проханням надати йому належний їй ноутбук марки «ACER», моделі «AS5253-C52G32mncc», в тимчасове користування, мотивуючи це тим, що йому він потрібен для власного використання у робочих питаннях, та пообіцяв повернути даний ноутбук через певний час.

ОСОБА_6 , будучи переконаною в правомірності дій її брата ОСОБА_6 , та в тому, що він бере даний ноутбук в тимчасове користування, передала їй ноутбук марки «ACER», моделі «AS5253-C52G32mncc», вартістю 3899 гривень без урахування накопичувальної карти, вартістю 379 гривень, яка була встановлена в ноутбук ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з метою протиправного збагачення, 09 липня 2011 року о 12 годині 59 хвилин, видаючи ноутбук марки «ACER», моделі «AS5253-C52G32mncc», за власний, заклав його до Київського ломбардного відділення №37 Повного товариства «Заставне Товариство «Скарбниця», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Миру, 7, за що отримав грошові кошти.

В подальшому ОСОБА_6 грошові кошти, які були отримані ним від закладу ноутбук марки «ACER», моделі «AS5253-C52G32mncc», витратив на власні потреби, завдавши тим самим матеріального збитку ОСОБА_6 на загальну суму 3899 гривень.

Крім того, 17 травня 2012 року у денний час доби, ОСОБА_6 , за допомогою телефонного зв`язку, звернувся до своєї рідної сестри, з якою він підтримував родинні зв`язки, ОСОБА_6 , з проханням надати йому належний їй ноутбук марки «ACER», моделі «AS5253-C52G32mncc», в тимчасове користування, мотивуючи це тим, що йому він потрібен для власного користування, а саме для перегляду фільму, та пообіцяв повернути даний ноутбук через певний час.

ОСОБА_6 , будучи переконаною в правомірності дій її брата ОСОБА_6 , та в тому, що він бере даний ноутбук в тимчасове користування, в телефонному режимі надала дозвіл на користування належним їй ноутбуком марки «Asus», моделі «X52JT», вартістю 4400 гривень 96 копійок, з урахуванням сумки для ноутбука вартістю 80 гривень 90 копійок, в якій був даний ноутбук.

В подальшому, ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, повторно реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з метою протиправного збагачення, 17 травня 2012 року о 19 годині 24 хвилини, видаючи ноутбук марки «Asus» моделі «X52JT», за власний, заклав ноутбук, що належить ОСОБА_6 , до Київського ломбардного відділення №37 Повного товариства «Заставне Товариство «Скарбниця», що розташоване за адресою: м. Київ, пр. Миру, 7, за що отримав грошові кошти.

Після цього, ОСОБА_6 грошові кошти, які були отримані ним від закладу ноутбука марки «Asus», моделі «X52JT», витратив на власні потреби, повторно завдавши тим самим матеріального збитку ОСОБА_6 на загальну суму 4481 гривня 86 копійок.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а також за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Під час підготовчого засідання потерпіла ОСОБА_5 заявила клопотання, яким відмовилася від обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та в якому просить закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст.477 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали клопотання потерпілої.

Вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд вважає, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України, підлягає закриттю за нижче викладеними обставинами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо певних кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, якщо воно вчинено близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого і завдала шкоду виключно власності потерпілого.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 являється рідною сестрою ОСОБА_6 , та, відповідно до Сімейного кодексу України, є його близьким родичем.

У відповідності до ч.3 ст.26 КПК України, відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених зокрема п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

З урахуванням підстав для закриття провадження у затвердженні угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення слід відмовити.

На підставі викладеного суд вважає, що наявні всі підстави, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, для закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.190, ч. 2 ст.190 КК України.

Керуючись ст.ст.284, 314, 372, 392, 395, 477 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.190 та ч. 2 ст.190 КК України закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

У затвердженні угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 12 травня 2016 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя: