Справа № 572/535/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2016 року Сарненський районний суд Рівненської області
під головуванням судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни кримінальне провадження кп-105/15 про обвинувачення ОСОБА_8 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , уродженця с. Люхча Сарненського району Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого , не працюючого , раніше не судимого ,
в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 191 , ч. 3 ст. 191 КК України , -
В С Т А Н О В И В :
Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, отримали правову кваліфікацію за ч.2 ст.191 КК України.
Дії ОСОБА_8 в цій частині отримали правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 191 КК України , а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненими повторно .
Продовжуючи протиправні дії ОСОБА_8 повторно , 08.02.2014 року приблизно о 09 годині, перебуваючи поблизу магазину «Смак», що в м. Сарни по вул. Суворова, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_13 , під приводом здійснення обміну національної валюти України на долари США, отримав у останнього грошові кошти в сумі 67 000 грн., які обернув на свою користь та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, що є значною шкодою.
Повторно, ОСОБА_8 діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_14 , під приводом допомоги у знятті готівки з банківського рахунку, 05.06.2014 року приблизно о 12 год. у приміщенні відділення ПАТ КБ «Приватбанк, що в м. Сарни по вул. Широка, отримав у останнього платіжну банківську картку, з якої у період з 05 по 07 червня 2014 року, через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанку» та через касу відділення ПАТ КБ «ПриватБанку», що в м. Сарни по вул. Широка, зняв з належного останньому банківського рахунку гроші в загальній сумі 120 000 грн., які обернув на свою користь та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, що є значною шкодою.
Повторно, ОСОБА_8 04.07.2014 року приблизно о 11 годині, перебуваючи в приміщенні відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», що в м.Сарни по вул.Суворова, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_15 , під приводом відкриття депозитного банківського рахунку та зарахування на нього грошей, отримав від останнього грошові кошти в сумі 10 000 доларів США (станом на 04.07.2014 по курсу НБУ курс долара США становить 1182,7096 грн. за 100 доларів США), які обернув на свою користь та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальних збитків у розмірі 118270,096 грн., тобто на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, що є значною шкодою.
Повторно, ОСОБА_8 06.08.2014 року приблизно о 15 год., перебуваючи
Повторно, ОСОБА_8 діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою
ОСОБА_12 , який являється особою похилого віку, під приводом допомоги у знятті готівки з банківського рахунку, 13.10.2014 року приблизно о 11 год. отримав від останнього депозитну банківську картку, з якої в період з 13 по 17 жовтня 2014 року, через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк» в м.Сарни по вул. Широкій , зняв гроші в загальній сумі 9570 доларів США (станом на 13.10.2014 року по курсу НБУ курс долара США становить 1295,2882 грн. за 100 доларів США), які обернув на свою користь та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 123959 грн. 08 коп., тобто на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, що є значною шкодою.
Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненими повторно, що завдало значної шкоди потерпілим , отримали правову кваліфікацію за ч.2 ст.190 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 винним в скоєнні інкримінуємих йому злочинів себе не визнав . Пояснив , що працював на посаді провідного менеджера Сарненського відділення №1 ПАТ КБ «ПриватБанк» по 14. 10. 2014 року . В його обов`язки входило відкриття та закриття депозитних рахунків , рахунків « Приват24», відкривав платіжні картки , які можливо відкрити лише за участю клієнта , котрий має бути сфотографований з цією карткою , картка відкривається строком на 4 роки . В зв`язку з цим обвинувачений не визнає
пред`явленого йому обвинувачення в частині використання платіжної картки ОСОБА_9 , строк дії якої закінчився в 2011 році, оскільки вона була видана в 2007 році. Заперечив факт отримання вказаної картки від ОСОБА_9 для її закриття. Пояснив , що не знав про позитивний залишок на картці , а також від ОСОБА_9 не було письмової заяви про закриття рахунку . Пояснив , що надавав ОСОБА_9 допомогу, як працівник банку, та сплачував її карткою комунальні платежі. Наполягає на тому , що виявлена у нього дома під час обшуку платіжна картка на ім`я потерпілої мала термін дії до 2015 року та по цій картці був збільшений ліміт. Зазначив , що продовжити строк дії картки можна лише за участю клієнта , отже він не має до вказаної картки ОСОБА_9 ніякого відношення і як опинилась вказана картка в речах , що були передані йому після його звільнення з банку , він не знає.
Обвинувачений ОСОБА_8 не визнає себе винним у заволодінні коштами , належними ОСОБА_5 . Пояснив , що 15. 05. 2014 року останній звернувся до нього з проханням купити йому долари , оскільки курс долара до національної валюти зростав і таку купівлю неможливо було вільно здійснити в банку , оскільки було встановлені ліміти . Не заперечує того , що отримав від ОСОБА_5 30 000грн. з цією метою , однак через непередбачувані обставини не здійснив купівлі доларів, повернув потерпілому 2 000 грн. Решту не відмовляється повернути при можливості . Заперечує причетність до відкриття депозитного рахунку на ім`я ОСОБА_5 .
Також ОСОБА_8 не визнає себе винним у заволодінні грошовими коштами в сумі 1050 грн. , які йому передала для поміщення на кредитний рахунок ОСОБА_7 . Пояснив , що 25. 07. 2014 року у нього був день народження , він перебував на робочому місці в приміщенні ПАТ КБ «ПриватБанк» по вул.. Широкій в м. Сарни. Клієнтка прийшла перед самою обідньою перервою , він отримав вказані гроші від неї , вніс на картку касира, однак на кредитну картку ОСОБА_7 не встиг покласти , оскільки того ж дня після обіду був відправлений у відпустку через появу на роботі в нетверезому стані. Гроші вніс на рахунок ОСОБА_7 після повернення з відпустки .
Обвинувачення в частині заволодіння належними ОСОБА_10 грошовими коштами в сумі 5500 грн. ОСОБА_8 не визнав . Пояснив , що потерпілого знав близько восьми років як клієнта банку. Коли у нього виникли фінансові проблеми в вересні 2014 року звернувся до ОСОБА_10 з проханням про позику. Той не заперечив , надав йому свою кредитну картку за умови , що він буде вчасно сплачувати кредит. З картки ОСОБА_10 він перерахував на свій рахунок вказану суму . Потерпілий знав про це , оскільки йому приходили смс - повідомлення . Грошей на кредитну картку потерпілого не вносив через відсутність такої можливості , наполягає на тому, що мала місце позика .
Також ОСОБА_8 наполягає на тому , що не мало місця з його боку заволодіння належними ОСОБА_11 19 000 грн. Пояснив , що 20. 09. 2014 року він звернувся до останнього з проханням позичити йому грошей , на що потерпілий погодився , надавши йому свою кредитну картку та пін код
за умови щомісячного внесення на корту коштів з метою недопущення прострочки . Не пам`ятає яким чином вказану суму отримав чи зняв готівкою, чи перерахував на свою картку. Вносить на картку ОСОБА_11 кошти .
Також ОСОБА_8 не визнає себе винним у незаконному заволодіння належними ОСОБА_12 грошовими коштами в сумі 9570 доларів США . Пояснив , що з останнім знайомий давно . В жовтні 2014 року звернувся з проханням надати йому позику , оскільки мав фінансові проблеми. ОСОБА_12 позичив йому 9570 доларів. Сам дав йому картку та вказав пін код, показав залишок на рахунку. В присутності ОСОБА_12 була здійснена операція , оскільки для цього було необхідним ввести як код прізвище матері вкладника , якого він не міг знати. Позику він не повернув через відсутність грошей , але не заперечує того , що поверне при можливості. Заперечив те , що самостійно в період з 13 по 17 жовтня 2014 року тричі здійснював операції по зніманню готівки з депозитної картки ОСОБА_12 , зазначаючи , що з 14. 10. 2014 року він був звільнений і не міг здійснювати ніяких операцій .
Також ОСОБА_8 не визнає себе винним в заволодінні грошовими коштами , належними ОСОБА_14 , в сумі 120000 грн. Наполягає на тому , що в даному випадку також мав місце договір позики. Пояснив , що коли звернувся до ОСОБА_14 з проханням позичити йому грошів , той 05. 06. 2014 року віддав йому свою картку та назвав пін код. Частину грошей він зняв з рахунку через банкомат , частину через касу банку. Хотів купити валютні кошти , а потім продати та отримати прибуток , заробивши на різниці. На картку ОСОБА_14 повернув лише 4000 грн. , оскільки не має коштів , але не відмовляється від зобов`язання розрахуватись .
Сплачував ОСОБА_15 відсотки за користування коштами , але в якій сумі не пам`ятає. Заперечує те , що вказану суму потерпілий надав йому для відкриття депозитного рахунку та внесення цих коштів . Не заперечує існування боргу та того , що має його повернути .
привласнював чужих грошей та не вчиняв шахрайських дій. Також обвинувачений наполягає на тому , що вказане кримінальне провадження щодо нього сфальсифіковане, про що свідчать всі залучені до матеріалів провадження письмові докази , які він просить визнати недопустимими , оскільки вони отримані з порушенням порядку , встановленому кримінальним процесуальним кодексом . Так, кримінальне провадження містить ряд копій банківських документів ,тоді як мають бути оригінали , а залучені копії електронних документів не завірені належним чином. Також обвинувачений вказує на те , що доступ до інформації та тимчасовий доступ до камер відео спостереження з вилученням відеозаписів з цих камер спостереження , розміщених у відділеннях банку в м. Сарни відповідно до ухвал слідчого судді було проведено не в головному офісі ПАТ КБ «ПриватБанку» в м. Дніпропетровську , як зазначено в ухвалах , а у Північно-Західному РУ ПАТ КБ «ПриватБанку» в м. Рівне працівник ком безпеки ОСОБА_21 , повноваження якого не підтверджені належним чином .
Невизнання вини обвинуваченим у скоєнні інкримінованих йому злочинів судом розцінюється як обраний метод захисту , його вина підтверджується зібраними у справі доказами , які перевірені судом і визнані достовірними.
Як встановлено , ОСОБА_8 працював в ПАТ КБ «ПриватБанк» з 03. 09. 2007 року головним спеціалістом по продажам роздрібних послуг клієнтам , з 2010 року керівником Сарненського № 1 відділення банку Рівненської філії регіонального відділення північно західного РУ , що вбачається з наказу від 26. 02. 2010 року ( т.1 а.с.29-32).В подальшому на підставі наказів про переміщення працював керівником відділення гр. В - головним спеціалістом по продажам послуг клієнтам та касовим операціям/ Керуючим відділення головним менеджером по обслуговуванню клієнтів ( т. 1 а.с.33). До його функціональних обов`язків входили : робота з чергою , продаж банківських продуктів , обслуговування клієнтів з використанням Карти Касових Операцій, організація та забезпечення роботи співробітників по продажу банківських послуг , контроль над інкасацією, діяльністю відділення , та ряд операційних функцій , визначених функціональними обов`язками ( т. 1 а.с. 33-34). Відповідно до наказу від 29. 07. 2014 року ОСОБА_8 було надано щорічну відпустку терміном до 03. 09. 2014 року , наказом від 11. 10. 2014 року його було звільнено з займаної посади з 14. 10. 2014 року ( т. а.с. 39 ).
Вина ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом зловживання своїми службовими обов`язками підтверджується наступними доказами .
Так, потерпіла ОСОБА_9 заперечила факт передачі ОСОБА_8 своєї картки з іншою метою , ніж для закриття рахунку по ній. Пояснила, що у 2007 році отримала кредит у ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 2400
грн. У січні 2010 року кредит був погашений шляхом відрахування коштів із заробітної плати, про що їй повідомили в бухгалтерії за місцем її роботи. Вона пішла до «ПриватБанку» , щоб закрити кредитну картку. У відділенні «ПриватБанку» в м. Сарни по вул. Суворова біля магазину «Смак» її обслуговував ОСОБА_8 , який пояснив , що для закриття картки необхідно сплатити 50 грн. Після сплати вказаних коштів потерпілою обвинувачений повідомив , що її кредитну картку закрито. Підтверджуючих документів про закриття кредитного рахунку не надав , при ній картку не знищив. Крім того , ОСОБА_8 не повідомив її про залишок на вказаній кредитній картці у сумі 1021 грн. 05 коп., про існування якого їй стало відомо згодом .
У 2014 році до неї зателефонували з «ПриватБанку» і повідомили, що за нею рахується борг по кредиту у сумі 830 грн. і вона пішла у відділення банку, де дізналася про те, що за нею рахується борг по кредиту у сумі 8 000 грн.
Вказане підтверджено випискою відділення Приватбанку з рахунку НОМЕР_1 оформленого на і`мя ОСОБА_9 , яку потерпіла надала під час досудового розслідування кримінального провадження (т.2 а.с.39-41).
В зв`язку з цим потерпіла звернулася у центральний офіс ПАТ КБ «ПриватБанк» у м. Дніпропетровськ і невдовзі отримала повідомлення про те, що кредитний договір оформлений на її ім`я визнано шахрайським (т.2 а.с.140).
ОСОБА_9 пояснила , що нікому , в тому числі членам своєї сім`ї, кредитну картку не передавала. Заперечила показання обвинуваченого про звернення до нього за допомогою про зняття коштів або використання картки у банкоматі , заперечила факт оплати комунальних послуг та косметичних засобів кредитною карткою. Пояснила , що ОСОБА_8 про здійснення йому та членам його родини комунальних платежів та комунальних платежів ОСОБА_22 з її кредитної картки не звертався.
Проте, згідно наданої банківської інформації встановлено, що проплати здійснювались з використанням карток касира ОСОБА_8 (т.2 а.с.70)., та підтверджено інформацією з банку, наданої відповідно до ухвали слідчого судді від 30.10.2014 (т.2 а.с.63, 66, 107-108).
Свідок ОСОБА_22 показала , що вона інколи зверталась до ОСОБА_8 просила оплатити свої комунальні платежі, надаючи йому готівкові кошти. Про громадянку ОСОБА_9 дізналась лише під час досудового розслідування, коли слідча пред`явила банківські документи про здійснення банківських операцій з використанням її картки касира.
Факт використання ОСОБА_8 кредитної картки ОСОБА_9 підтверджується тим, що номер кредитної картки № НОМЕР_1
ОСОБА_9 (т.2 а.с.39), рахунок по якій вона вважала закритим в січні 2010 року , співпадає з номером картки зображеної на фото від 15.06.2014 року ( т. 2 а.с. 127-130), що співпадає з часовим проміжком часу, зазначеним у виписці, яка була надана потерпілій ПАТ КБ «Приватбанк» на її прохання (т.2 а.с.85, фото №142159515 а.с. 127-130) , на фото зображено обвинуваченого ОСОБА_8 під час використання картки з зазначеним номером . Крім того, вказану картку разом з іншими вилучено під час обшуку квартири обвинуваченого (т.4 а.с.63-67, 80-81, 87).
ОСОБА_8 не визнав вини у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_9 . Пам`ятає, що відкривав зарплатну та кредитну картку для ОСОБА_9 . Про залишок на кредитній картці нічого не знає. Пояснив , що щоб не платити комісію у використанні коштів, ОСОБА_9 могла звертатись до нього про зняття коштів шляхом проведення платежів, в тому числі комунальних. Однак, для цього необхідна добровільна згода клієнта та обов`язково видається чек, на якому ставиться особистий підпис клієнта про оплату. ОСОБА_8 не розуміє яким чином у нього під час обшуку в квартирі була виявлена та вилучена кредитна картка потерпілої ,дія якої була продовжена до 2015 року і це не могло бути вчинено без згоди ОСОБА_9 .
На думку суду заперечення ОСОБА_8 щодо використання ним кредитної картки ОСОБА_9 без її відома, що призвело до утворення боргу в сумі 8430 грн. 13 коп. , є надуманими , вина його в цій частині є доведеною .
Вина ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом зловживання своїми службовими обов`язками підтверджується наступними доказами .
Потерпілий ОСОБА_5 заперечив, що позичав кошти ОСОБА_8 . Суду показав , що у травні 2014 року вирішив відкрити у ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Сарни строковий депозитний рахунок. В зв`язку з цим звернувся до працівника банку ОСОБА_8 , надав йому свої паспортні дані, ідентифікаційний код та передав йому кошти в сумі 30 000 грн., які останній мав за допомогою терміналу внести кошти на депозит. ОСОБА_8 , виконавши якісь дії , пішов в інше приміщення ,а повернувшись, повідомив, що вийшло з ладу щось в операційній системі банку і тому він не вніс кошти на депозитний рахунок , однак запевнив, що внесе ці гроші упродовж доби, адже так передбачено банківською системою. Також пообіцяв , що копію депозитного договору надасть пізніше, бо його необхідно завірити печаткою. Чек про отримання грошей йому ОСОБА_8 не надав, пояснивши це тим, що він ще гроші ще не внесені на рахунок, однак упродовж дня він ці кошти внесе і чек видасть пізніше .
Наступного дня він прийшов до банку , щоб отримати депозитний договір, але ОСОБА_8 не було на робочому місці, однак пізніше повідомив, що йому має прийти смс - повідомлення. Одне смс - повідомлення було про те, що його особистим менеджером є ОСОБА_8 , а інше містило , як він вважав , пароль до картки, хоча в ньому містилось лише підтвердження на добровільне проведення операції щодо підключення фінансового номеру. Потерпілий сприйняв вказані смс - повідомлення як підтвердження про відкриття депозитного рахунку.
Після закінчення строку дії договору він звернувся до обвинуваченого з питанням доступу до вкладу, оскільки не отримав пін - коду. ОСОБА_8 запропонував йому допомогти у цьому, пояснивши , що у відділені не має каси і сказзав , що зніме гроші сам та принесе їх на наступний день, однак грошей наступного дня не віддав.
Після цього, ОСОБА_8 знову почав уникати зустрічей, у зв`язку з чим він змушений був звернутися до служби безпеки банку, працівники якої , в свою чергу, порадили звернутись до правоохоронних органів.
Крім того, потерпілий пояснив , що не надавав обвинуваченому дозволу на використання переданих йому коштів , а також заперечив домовленість про позику.
ОСОБА_8 підтвердив , що ОСОБА_5 неодноразово звертався до нього про повернення коштів, і для того, щоб переконати його про наявність у нього коштів він 14.10.2014 року показав залишок на рахунку картки ОСОБА_12 , котрий ніби позичив йому гроші, передавши свою банківську картку.
Підтвердження того , що ним повернуто ОСОБА_5 2000 грн. обвинуваченим суду не надано .
Вина ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом зловживання своїми службовими обов`язками підтверджується наступними доказами .
ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення в тому , що 15. 07. 2014 року приблизно о 13 год.10 хв. він ,працюючи на посаді провідного менеджера Сарненського відділення № 1 ПАТ КБ « ПриватБанк» отримав від клієнта банку ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1050 грн. для поміщення на кредитний рахунок , які привласнив.
В ході розгляду кримінального провадження судом , прокурором було внесено уточнення щодо дати по даному епізоду , повідомлено про описку та зазначено , що події мали місце 25. 07. 2014 року.
Потерпіла ОСОБА_7 підтвердила, що 25.07.2014 прийшла в ПАТ КБ «Приватбанк» погасити кредитну заборгованість у сумі 1040 грн., однак надала працівнику банку ОСОБА_8 кошти 1050 грн. Отримавши гроші він поклав їх до себе у шухляду робочого столу. У зв`язку з тим, що при ній було проведено вказану банківську операцію, яка полягала у тому , що обвинувачений виконував якісь дії з її карткою , вважала , що кошти зараховано на рахунок. Про те, що необхідно взяти чек на підтвердження вказаної операції забула.
На початку серпня їй прийшло смс - повідомлення про існування кредитної заборгованості. Подумала , що це банківська помилка та звернулася до працівника банку ОСОБА_19 . Їй надали змогу переглянути відео з камери операційного залу банка , на якому було видно факт передачі нею коштів ОСОБА_8 та повідомили про їх відсутність на рахунку .
Вказане підтверджено документами, отриманими на виконання ухвали слідчого судді від 30.10.2014 (т.1а.с. 46-52,59), а саме випискою з особового рахунку ОСОБА_7 , з якої вбачається , що 25. 07. 2014 року кошти в сумі 1050 грн. на поповнення рахунку не надходили , вказана сума зарахована 09. 09. 2014 року , що підтверджує показання обвинуваченого про те , що вже після відпуски він вніс вказану суму на рахунок ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_19 підтвердив , що за вказаним фактом проводилось службове розслідування . Свідок вказав , що надані ОСОБА_8 пояснення про неможливість здійснення операції за допомогою картки касира у зв`язку з тим, що з 25.07.2014 року його відправили у відпустку, не відповідають дійсності, оскільки картка касира блокується лише при звільненні працівника.
ОСОБА_7 підтвердила факт внесення на її картку ОСОБА_8 коштів у сумі 1050 грн. та погашення відсотків у сумі 140 грн., пояснила що претензій до обвинуваченого немає.
Показання ОСОБА_8 про те , що 25.07.2014року він обслуговував потерпілу ОСОБА_7 в приміщенні ПАТ КБ « ПриватБанк» по вул.. Широкій в м. Сарни відповідають дійсності , підтверджуються поясненнями потерпілої та відеорядом з камери спостереження банку.
Разом з тим , пояснення обвинуваченого в іншому не відповідають
дійсності , а саме про те , що ОСОБА_7 надала йому гроші для сплати кредиту, які він, як вважав, вніс на картку касира, та підійшовши до терміналу вставив гроші в термінал однак на картку клієнта їх не перерахував. ОСОБА_8 вказує на те , що не пам`ятає чи надавав чек клієнтці після здійснення операції. В той же день після обіду його відправили у відпустку, залишок на картці касира він не перевіряв, кошти, які залишились у шухляді його робочого столу працівникам банку не передавав. Разом з тим , як вбачається з наказу від 29. 07. 2014 року , у відпустці ОСОБА_8 перебував саме з 29. 07. 2014 року , що не спростовує його пояснення про те , що він не помістив гроші , передані йому ОСОБА_7 на її кредитний рахунок , оскільки з другої половини робочого дня 25. 07. 2014 року знаходився у відпустці.
Після виходу з відпустки 09. 09. 2014 року , коли служба безпеки банку показала йому відео, де було зображено його та ОСОБА_7 під час обслуговування її 25.07.2014 року , дізнався , що отримавши гроші у клієнтки не поклав їх на її кредитний рахунок. У зв`язку з чим, в цей же день перерахував 1050 грн. та погасив нараховані відсотки у сумі 140 грн., що підтверджено випискою з банку (т.1 а.с.50-51).
Разом з тим , під час перегляду в суді відео з камери спостереження обвинувачений заперечив , що на вказаному відео зображений саме він і вказав , що йому невідомо , хто саме з працівників банку на вказаному відео обслуговує ОСОБА_7 .
Вина ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_10 шляхом зловживання своїми службовими обов`язками підтверджується наступними доказами .
Невизнання вини ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_25 та пояснення про те , що він отримав їх від останнього як позику , спростовуються наступними доказами .
Потерпілий ОСОБА_25 заперечив факт надання коштів у позику ОСОБА_8 . Пояснив , що 19. 09. 2014 року приблизно о 15. 00 годи ні прийшов до ПАТ КБ « ПриватБанк» що по вул. Широкій в м. Сарни , щоб здійснити погашення кредиту. З цього приводу звернувся до працівника банку Набухотного , який запропонував йому допомогти у здійсненні вказаної операції. Разом підійшли до банкомата , на прохання обвинуваченого передав йому свою кредитну картку. Той здійснив з нею якісь дії , а він вніс 400 грн. Десь через два тижні виявив відсутність на карточці коштів і звернувся до банку про надання йому виписки з рахунку з якої дізнався , що після внесення 19. 09. 2014 року ним 400 грн. для погашення кредиту , в той же день з його картки кошти в сумі 4950 грн., та 550 грн. були перераховані як телеком послуги :24money(т.3 а.с.51-52). Разом з тим , таких операцій він не здійснював , не знає що це за послуги і хто є отримувачем коштів.
Коли він звернувся до керівництва банку , було переглянуто відео з камери банкомату , на якому видно , як ОСОБА_8 , котрий стояв поруч під час здійснення ним 19. 09. 2014 року операції по погашенню кредиту , фотографував його кредитну картку. Пояснення потерпілого підтверджуються показаннями
свідка ОСОБА_19 та відео файлом з камери банкомата по вул.. Широкій в м. Сарни , який переглянуто судом (т.3 а.с.66).
Крім того, потерпілий пояснив , що банківську картку нікому з членів своєї родини не передавав , пін-код не повідомляв, про існування такої банківської системи як «Приват24» йому нічого не відомо. На даний час по його кредитному рахунку утворились великі борги , однак кошти ОСОБА_8 йому не повернув, кредит не погасив.
Вина ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_11 шляхом зловживання своїми службовими обов`язками підтверджується наступними доказами .
Одного разу помітив, що з картки знімаються кошти у сумі 50 грн., тому перебуваючи 20.09.2014 біля ПАТ КБ «Приватбанк» по вул. Широкій в м. Сарни вирішив з`ясувати підстави такої операції. У приміщенні банку була велика черга , він побачив ОСОБА_8 та звернувся до нього з питанням чи може він з`ясувати причину зняття з рахунку коштів в сумі 50 грн.
Наступного дня виявилось, що ОСОБА_8 на робочому місці немає, на телефонні дзвінки він не відповідав. Неодноразово шукав обвинуваченого у обох відділеннях « ПриватБанку» .
Встановлене також підтверджується письмовими доказами , а саме :
Вина ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_12 шляхом зловживання своїми службовими обов`язками та зловживання довірою (шахрайство) підтверджується наступними доказами .
Невизнання вини ОСОБА_8 у інкримінованих йому протиправних діяннях та його пояснення про те, що у середині вересня на початку жовтня 2014 року він позичив 9570 доларів США у клієнта банку ОСОБА_12 який саме з цією метою надав йому свою картку та пін код , суд визнає такими , що не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наступними доказами .
Потерпілий ОСОБА_12 категорично заперечив факт позики коштів обвинуваченому та надав показання про те, що 02.09.2013 у «ПриватБанку» відкрив депозитний рахунок на суму 30 тис. доларів США строком на один рік. Оформлення вказаного договору здійснював працівник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 . По закінченню строку депозитного вкладу він хотів зняти грошові кошти з рахунку , але в зв"язку з обмеженнями , введеними у банках на зняття готівки , здійснював зняття коштів з рахунку частинами в період з 03.09.2014 року по 13.10.2014 року. Це було обтяжливо та викликало занепокоєння , що гроші можуть не віддати зовсім.
Наступного дня ОСОБА_8 повідомив про те, що не зміг зняти кошти у сумі 500 доларів, однак запевнив про те, що до кінця дня зніме вже 1000 доларів та запропонував прийти 15.10.2014 року.
Коли ОСОБА_12 в визначений день прийшов до банку, то ОСОБА_8 на роботі не було, а на його дзвінок по телефону сказав йому під`їхати до будинку по вул.. Широкій , де проживає. При зустрічі повідомив про те, що не зміг здійснити необхідної операції, запропонував під`їхати через годину до
«ПриватБанку» за грошима гроші, однак у вказаний час не з`явився , на телефонні дзвінки не відповідав. Про те , що звільнений з «Приватбанку» 14.10.2014 року ОСОБА_8 йому не повідомив , а тому він неодноразово приїздив до банку, щоб зустрітися з ОСОБА_8 та отримати свої кошти. В черговий раз не заставши ОСОБА_8 на робочому місці, звернувся до керуючого банку ОСОБА_19 , який перевірив залишок на його депозитному рахунку та повідомив про залишок коштів у сумі орієнтовно 200 доларів. У зв`язку з чим працівниками банку депозитну картку на його прохання було заблоковано.
17.10.2014 року ОСОБА_8 сам зателефонував до нього та запропонував йому під`їхати до нього додому, де повернув його картку, повідомивши , що грошей нема, однак, увечері обіцяв віддати 2,5 тис. доларів, а інші пізніше. В обідню пору 17.10.2014 року на його телефон прийшло смс- повідомлення про те, що з його депозитного рахунку знято ще 53 долари та зателефонували із «Приватбанку» з повідомленням про те, що гроші, не зважаючи на заблокування його картки , знімаються за допомогою телефону.
В кінці дня потерпілий розповів своєму синові про ситуацію з депозитною карткою, та разом з ним приїхав до ОСОБА_8 додому по гроші, однак останній повідомив, що у нього фінансові труднощі і він не може повернути кошти зараз . Сам запропонував написати розписку про те, що кошти поверне 19.10.2014 року (т.2 а.с.184). При написанні розписки обвинувачений віддав йому 4800 грн. та запевнив , що вказану суму зможе віддати, оскільки йому винні гроші які мають повернути.
Камерами спостереження «Приватбанку», фото та відео з яких долучено до матеріалів кримінального провадження , зафіксовано факт зняття з рахунку ОСОБА_12 за допомогою картки № НОМЕР_4 грошових коштів у валюті та в гривні . Проведення вказаних операцій також підтверджується виписками по особовому рахунку ОСОБА_12 , (т.2 а.с.188-190, 200-239, 249). Також вказаними письмовими доказами підтверджується, що кошти знято у період перебування картки потерпілого та банківського планшету у користуванні обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_19 пояснив суду , що маючи на руках картку та знаючи пін-код до неї, можна здійснити функцію зміни фінансового номеру за допомогою якого можна отримати доступ до інших рахунків клієнта.
Як встановлено судом кошти з рахунку ОСОБА_12 неодноразово знімались з депозитного та кредитного рахунків за допомогою функції «Приват24», використання якої зовсім не відома потерпілому (т.2 а.с.188-190)
Потерпілий пояснив , що не володіє інформацією про підв`язування фінансового номеру до банківської картки, хоча після передачі картки ОСОБА_8 було здійснено зміну фінансового номеру до іншого номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , номер якого йому не відомий (т.2 а.с.237)
Незважаючи на неодноразові звернення до ОСОБА_8 та членів його сім`ї з приводу повернення коштів, що були зняті з його депозитного рахунку, обвинувачений коштів не повернув та ,відкритий кредитний договір на ім`я ОСОБА_12 , не погасив.
ОСОБА_8 не заперечив того , що кошти з депозитного рахунк потерпілого він знімав частинами по 1500 грн. у зв`язку тим, що у банкоматах коштів у доларах та євро не було, про що, відповідно, ОСОБА_12 на його фінансовий телефон приходили смс - повідомлення. Також для того щоб зняти кошти він запитав у потерпілого дівоче прізвище матері.
Також ОСОБА_8 надав показання про те, що після отримання картки від ОСОБА_12 він фінансовий номер мобільного телефону, підв`язаного до вказаної картки не змінював. Тому ОСОБА_12 міг розпорядитись своїм рахунком самостійно.
Суд знаходить такими , що підтверджують вину обвинуваченого у можливості зловживання службовою особою своїм службовим становищем пояснення ОСОБА_8 про те , що знаючи номер банківської картки та пін-код до неї можна дізнатися про всі інші рахунки клієнта, з номеру телефону, який зазначений як фінансовий, можна здійснювати банківські операції.
Незважаючи на те, що 14.10.2014 року ОСОБА_8 був звільнений з роботи, у його користуванні залишився службовий планшет із банківськими програмами. Крім того , з пояснень обвинуваченого вбачається, що для здійснення банківських операції електронна техніка банку не є необхідною, оскільки при наявності картки та пін-коду можна використати банківську систему «Приват24».
ОСОБА_8 також пояснив , що коли зняв кошти не з депозитного рахунку, а з кредитного рахунку ОСОБА_12 , якого не мав чіпати , провів комбінацію щодо повернення коштів 5 платежами по 4999 грн., 3 з яких дійшли на рахунок потерпілого , а на два забракувало коштів . Однак, він не повідомив потерпілого про це та коштів не повернув..
Не зважаючи на наявні докази перерахунку коштів з картки ОСОБА_12 на сайт букмекерської контори «Фаворит ТОТО», про існування якої потерпілому нічого не відомо , обвинувачений , не визнаючи своєї причетності до таких операцій з рахунком потерпілого , надав суду детальні показання про те, що це за сайт та на яких вигідних умовах здійснюються за його допомогою різнопланові операції (Т.2 а.с.239-244).
Вина ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами , належними
ОСОБА_13 шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_13 показав , що працював разом з ОСОБА_8 тривалий час у ПАТ КБ «Приватбанк» в м. Сарни, обвинувачений на той час був начальником відділення банку у м. Сарни по вул. Суворова біля магазину «Смак». Оскільки в банках були введені обмеження на зняття готівки, вирішив звернутися до ОСОБА_8 по допомогу у знятті коштів з депозитів.
У зв`язку з тим, що не виконав взяту обіцянку , ОСОБА_8 віддав йому 3000 грн., а коли знову звернувся до нього про повернення коштів ще через 3 місяці , то отримав від обвинуваченого 2000 грн. з поясненнями що це так звана неустойка, за не вчасну купівлю доларів. Однак після цього ОСОБА_8 почав уникати зустрічі, відключав телефон , неодноразово повідомляв про заблокування його банківської картки, що ніби унеможливлювало повернення йому коштів.
розповів йому про свої фінансові труднощі , адже в грудні 2013 року на початку 2014 року він придбав фальшиві євро.
Пояснення ОСОБА_8 в цій частині судом розцінюються як такі , що не відповідають дійсності з огляду на встановлені обставини в їх сукупності і знходить його вину в цій частині доведеною .
Вина ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами , належними ОСОБА_14 шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, підтверджується наступними доказами.
Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України не визнав, пояснив , що він позичив у ОСОБА_14 120000 грн. на строк до двох тижнів для того, щоб заробити на різниці між купівлею та продажем валютних коштів , про що повідомляв потерпілого . Боргової розписки позичальнику не надав .
У зв`язку з введенням обмежень у банках на зняття готівки, пояснив ОСОБА_14 про можливість зняття коштів ним , як працівником банку, та про можливістю здійснити купівлю валюти. ОСОБА_14 в приміщенні банку надав йому карточку та сказав пін-код до неї. Частину коштів знімав через банкомат, частину через касу. При знятті коштів через касу дзвонив до клієнта про підтвердження коду. Повертав борг ОСОБА_14 перераховуючи йому кошти на карточку у сумі орієнтовно 4000 грн., що становить заробіток від обміну валюти. Однак, жодних підтверджуючих документів про перерахунок вказаних коштів суду не надав.
Потерпілий ОСОБА_14 заперечив факт позики ОСОБА_8 , пояснив , що в зв`язку з тим, що з потребою у коштах та встановленням банками ліміту у знятті готівки, зокрема по 2000 грн. в день, він звернувся за допомогою до обвинуваченого , який на той час був керівником відділення № 1 ПАТ КБ «Приватбанк» по вул.. Суворова в м. Сарни , та якому він в зв`язку з цим довіряв .
Він мав їхати за кордон, то четвертого чи п`ятого червні 2014 року у приміщенні «Приватбанку» віддав свою карточку обвинуваченому та надав пін-код до неї для того, щоб ОСОБА_8 зняв для нього кошти у сумі 120000 грн., які повинен був віддати йму після повернення із-за кордону, де мав перебувати протягом двох тижнів.
Під час перебування за кордоном, почав отримувати смс - повідомлення, з яких він зрозумів, що ОСОБА_8 вдалося зняти
Після приїзду потерпілий неодноразово звертався до ОСОБА_8 щодо отримання своїх коштів, проте обвинувачений уникав зустрічей, пізніше повідомив, що служба безпеки банку заблокувала його картку, на якій
знаходились кошти потерпілого, що унеможливлює їх повернення. Упродовж двох місяців обвинувачений запевняв , що віддасть кошти, а пізніше повідомив, що такої можливості не має оскільки у нього фінансові проблеми. Потерпілий підтвердив , що обвинувачений повернув йому 4200 грн.
У зв`язку з цим ОСОБА_14 звернувся до служби безпеки банку, яка провела розслідування і за результатами внутрішнього розслідування банк повернув йому 120000 грн., що підтверджено листом ПАТ КБ « Приватбанк» з якого вбачається , що шахрайське заволодіння грошовими коштами відбулося з вини працівника Сарненського відділення ОСОБА_8 (т.1 а.с. 258).
Встановлене в суді підтвердив свідок ОСОБА_19 .
Вина ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами , належними ОСОБА_15 шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, підтверджується наступними доказами.
Стверджує , що ОСОБА_15 ніколи до нього не звертався про відкриття валютного депозитного рахунку , взяв позику для вирішення своїх фінансових проблем, однак не повернув боргу через відсутність коштів. Не заперечує того , що має це зробити.
Потерпілий ОСОБА_15 заперечив факт позики коштів ОСОБА_8 показав, що знаючи останнього як працівника ПАТ КБ «Приватбанк» , звернувся до нього з приводу відкриття депозитного рахунку.
звернув увагу на те , що у розписці йшлося про позику грошей (т.1 а.с.181).
Наступного дня ОСОБА_8 у відділенні за вказаною адресою на робочому місці був відсутній , у зв`язку з чим документи про відкриття депозиту ОСОБА_15 не отримав.
Після цього обвинувачений почав уникати зустрічі і тоді вів приїхав до ОСОБА_8 додому, де останній як гарантію того, що поверне гроші, пред`явив документи на будинок та земельну ділянку.
З метою повернення коштів потерпілий поїхав в с. Люхча до батьків ОСОБА_8 , де матір останнього повідомила, що він не перший хто приїжджає до неї по гроші та пообіцяла, що повернуть гроші до кінця літа за умови, що він не звертатиметься до правоохоронних органів.
Пояснення потерпілого в цій частині підтвердила свідок ОСОБА_26 .
Наприкінці літа зустрівши випадково ОСОБА_8 в центрі міста потерпілий нагадав про повернення коштів та повідомив , що в протилежному випадку звернеться в міліцію. На це обвинувачений відповів, що в такому випадку він йому гроші не віддасть як і іншим, хто планує звернутися в міліцію. Свідок ОСОБА_26 , до якої повторно звернувся ОСОБА_15 з цього приводу , підтвердила слова сина в судовому засіданні.
Підтвердженням того, що депозитний рахунок на ім`я ОСОБА_15 не було відкрито є інформація «Приватбанку», що міститься в матеріалах кримінального провадження (т.1 а.с.185, 195).
Розмір завданої потерпілому ОСОБА_15 шкоди у розмірі 118270,096 грн. вбачається з довідки , наданої Ощадбанком (т.1 а.с. 204)
Вина ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами , належними ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, підтверджується наступними доказами.
Потерпіла ОСОБА_6 суду показала , що у зв`язку із значним зростанням курсу долара у 2014 році вони з чоловіком вирішили купити долари, щоб запобігти знеціненню гривні. Вирішили звернутись до працівника ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 , який неодноразово допомагав у здійсненні банківських операцій та якому довіряла .
уникати зустрічей. У зв`язку з чим потерпіла навіть зверталась до дружини ОСОБА_8 з приводу повернення коштів.
ОСОБА_6 вказала на те , що про фінансові проблеми , які має обвинувачений , вона не знала , інакше не стала б вдруге віддавати йому свої гроші з метою купівлі валютних коштів.
Вина ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами , належними ОСОБА_16 шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, підтверджується наступними доказами.
Потерпіла ОСОБА_16 заперечила факт позики грошей ОСОБА_8 суду показала , що в серпні 2014 року звернулась до нього з проханням допомогти здійснити обмін гривень на долари США, оскільки терміново мала повернути борг іншій особі , на що останній не відмовив.
Вина ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами , належними ОСОБА_18 шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_18 заперечив факт позики коштів ОСОБА_8 показав, що в кінці вересня 2014 року мав поїхати у відпустку за кордон. У зв`язку з цим йому необхідно було купити долари. Він звернувся до працівника ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 з проханням здійснити обмін гривні на 400 доларів у касі банку, який повідомив, що це можливо зробити, однак в п`ятницю каса не працювала , тому сказав прийти у понеділок. Оскільки він працює у м. Києві і мав бути на роботі , попросив свою матір ОСОБА_17 підійти до ОСОБА_8 та здійснити обмін вказаних коштів.
Потерпілий пояснив, що ОСОБА_8 використовувати свої гроші не надавав, вони йому необхідні були для поїздки за кордон. На пропозицію про сплату відсотків за несвоєчасне повернення коштів не погоджувався, адже хотів повернути лише те, що йому належить, чужого йому не потрібно. Звертався навіть до дружини обвинуваченого та його матері ,з розмови з якою зрозумів , що він не перший шукає допомоги з такого приводу. Обвинувачений повернув йому 3000 грн., повідомивши про свої фінансові проблеми.
Суд знаходить такими , що не підлягають задоволенню клопотання ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_4 в частині визнання
недопустимими доказів кримінального провадження , зокрема : документів без назв , без розшифровки підпису , яким підписані ряд документів , не завірених у передбаченому порядку копій документів , протоколів огляду дисків з відеозаписами з камер спостережень , вилучених в «Приватбанку» , які не містять даних про понятих , тощо , всього 158 аркушів , які містяться в чотирьох томах кримінального провадження.
Також обвинувачений та захисник наполягають на тому , що всі тимчасові доступи до речей і документів , а також доступи з до документів у виді інформації, були проведені не уповноваженою на це особою головним інспектором департаменту безпеки північно західного РУ ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_21 , тоді як слідчий суддя зобов`язував надати доступ до речей та документів Головний офіс ПАТ КБ «Приватбанку» у м. Дніпропетровськ . Вказане , на думку обох , є підставою для визнання всіх документів , наданих відповідно до ухвал слідчого судді , визнати недопустимими .
З огляду на позицію, обрану захистом в ході судового розгляду кримінального провадження , судом була отримана додаткова інформація , яка підтвердила повноваження головного інспектора департаменту безпеки північно західного РУ ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_21 в частині надання уповноваженим особам Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області інформації та тимчасового доступу з можливістю вилучення відеозаписів камер спостереження , розміщених у відділенні ПАТ КБ « Приватбанк» в м. Сарни по вул.. Широкій та по вул.. Суворова в рамках досудового розслідування кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 .
Суд знаходить , що підстав для визнання доказів кримінального провадження , на які вказав захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_8 , не має , оскільки не вбачає , що ці докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини , що передбачено ст. 87 КПК України.
Таким чином , суд приходить до висновку , що вина ОСОБА_8 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем доказана повністю , дії його вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 КК України.
Також суд приходить до висновку про те , що повністю доказана вина ОСОБА_8 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем , кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 191 КК України знаходить правильною .
Дії ОСОБА_8 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство) , вчиненому повторно, що завдало значної шкоди ряду потерпілих , також правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України і вина обвинуваченого в цій частині також доказана повністю.
При призначенні покарання суд приймає до уваги те , що злочини , скоєні обвинуваченим ОСОБА_8 і кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 191 КК України , є злочинами середньої тяжкості . Злочин, кваліфікований за ч. 3 ст. 191 КК України , є тяжким злочином.
ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується , що зарекомендувала себе з позитивної сторони . На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Вину в скоєнні злочину обвинувачений не визнає.
Обставин , яка пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Обставиною , яка обтяжує покарання підсудного , є скоєння злочину щодо потерпілого ОСОБА_10 , який є особою похилого віку .
Приймаючи до уваги встановлене , обставини , які обтяжують покарання обвинуваченого , те , що потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 обвинуваченим частково відшкодовані завдані збитки , беручи до уваги позицію потерпілих , суд приходить до висновку , що виправлення і перевиховання ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства , а тому вважає потрібним призначити покарання в межах санкції статей , по яких його притягнуто до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі
На підставі наведеного, керуючись ст. 128 КПК України , ст. ст. 373-374 КПК України , суд , -
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.191 , ч.3 ст.191 України та призначити покарання :
- за ч.2 ст. 190 КК України у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі ;
- за ч.2 ст.191 КК України у виді 3( трьох ) років 6( шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 ( три ) роки;
- за ч.3 ст.191 КК України у виді 5( п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 ( три ) роки;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання вказаних покарань призначити остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 ( три) роки.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою , взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня взяття під варту - з 25 березня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_8 982 грн. 80 коп. витрат , понесених на проведення судової комп`ютерно технічної експертизи ( т. 4 с. 73).
Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду від 17. 01. 2015 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_8 на праві приватної власності , залишити в силі.
Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду , роз`яснивши потерпілому право звернення до суду з таким позовом в порядку цивільного судочинства.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення , а обвинуваченим ОСОБА_8 в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору .
Суддя підпис копія вірно
Суддя Сарненського
районного суду ОСОБА_1 .