Справа № 646/8999/16-к
№ провадження 1-кс/646/3984/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.08.2016 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Харківської місцевої прокуратури № 5 щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 04.08.2016 року

ВСТАНОВИВ:
07.08.2016 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга

ОСОБА_3 на бездіяльність Харківської місцевої прокуратури № 5 щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 04.08.2016 року в якій заявник просить визнати бездіяльність прокурора ОСОБА_4 противоправною в частині не виконання своїх службових обов`язків щодо невнесення відповідних даних до ЄРДР а підставі заяви ОСОБА_3 від 04.08.2016 року про вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_5 , зобов`язати прокурора ОСОБА_4 внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 від 04.08.2016 року про вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги зазначив, що 04.08.2016 року заявник звернувся до Харківської місцевої прокуратури №5 із заявою про вчинене кримінальне правопорушення суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 передбачене ст. ст. 364,366,375 КК України. В своїй заяві заявник просив, вважаючи, що в діях судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 364,366, 375 КК України внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування в порядку ст.214 КПК України, що не було виконане про що було повідомлено листом заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 від 05.08.2016 року № 04-35-89-13.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор у призначене судове засідання не з`явився про час та місце розгляду скарги був належним чином повідомлений.

Таким чином, відповідно до ст.306 КПК України з урахуванням строків розгляду справ даної категорії та неявки прокурора у судове засідання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності прокурора, який був належним чином повідомлений відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В частині 1 статті 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Стаття 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язані внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

З наведеного вбачається, що обов`язок внесення до ЄРДР стосується тих відомостей, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозвязку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а тому критерієм внесення відомостей до ЄРДР є саме фактичні дані, що вказують на ознаки конкретного складу злочину.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), субєктивна та обєктивна сторони злочину.

Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення. Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що 04.08.2016 року ОСОБА_3 , звернулась до Харківської місцевої прокуратури № 5 із заявою, в якій просила внести відомості в ЄРДР відносно слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 , оскільки в діях судді вбачаються ознаки злочинів, передбачених ст.ст.364, 365, 375 КК України, посилаючись на те, що під час розгляду не було надано належної оцінки доказам заявника, порушений строк розгляду скарги, внесені завідомо неправдиві відомості, а саме не вказано ПІП прокурора та не вірно зазначена дата звернення замість 26.07.2016 року - 27.07.2016 року.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 126 Конституції України недоторканність суддів як гарантія їхньої незалежності у виконанні професійних обов`язків може не обмежуватися обсягом, визначеним у ч. 3 статті 126 Конституції України.

Додаткові гарантії незалежності і недоторканності суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суд/дів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Згідно з положенням ч. 2ст. 22 Конституції Україниконституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Це стосується і визначеногост. 55 Конституції України права на судовий захист, яке включає в себе право на розгляд справи незалежним та неупередженим судом. Зниження рівня гарантій незалежності суддів опосередковано може призвести до обмеження можливостей реалізації права на судовий захист (п. п. 1.2, 1.3, 4.2, 4.3). Аналогічні роз`яснення змісту гарантій незалежності й недоторканності суддів надано у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13 червня 2007 р.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 24 червня 1999 р. N 6-рп/99 (справа про фінансування судів), від 20 березня 2002 р. N 5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 1 грудня 2004 р. N 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), від 1 грудня 2004 р. N 20-рп/2004 (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), від 11 жовтня 2005 р. N 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), від 18 червня 2007 р. N 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22 травня 2008 р. N 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), від 3 червня 2013 р. N 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) послідовно підтвердив викладені ним правові позиції щодо гарантій незалежності суддів з урахуванням міжнародних стандартів, закріплених у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., ратифікованій Верховною Радою України 17 липня 1997 р., та в низці інших міжнародних документів, а саме: "Основні принципи незалежності судових органів", ухвалені резолюціями 40/32 від 29 листопада 1985 р. та 40/146 від 13 грудня 1985 р. Генеральної Асамблеї ООН, "Процедури ефективного здійснення Основних принципів незалежності судових органів", затверджені 24 травня 1989 р. Резолюцією 1989/60 Економічної і Соціальної Ради ООН, Європейська хартія "Про статус суддів" від 10 липня 1998 р., Рекомендації N (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи "Незалежність, дієвість та роль суддів" від 13 жовтня 1994 р. та інших.

Сам лише факт ухвалення суддею рішення не на користь заявника, не зазначення ПІП прокурора не свідчить про наявність складу злочину. Крім того, заявник не позбавлений право на звернення з заявою щодо виправлення помилки та роз`яснення судового рішення відповідно до норм КПК України.

З листа від 05.08.2016 року за № № 04-35-89-13 заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 вбачається, що заява ОСОБА_3 від 04.08.2016 року , за якою вона просить внести відомості до ЄРДР розглянута, підстав для внесення відомостей до ЄРДР не встановлено, оскільки заява не містить конкретних відомостей, які б об`єктивно вказували на наявність в діях судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 ознак злочину відповідно до статті 11 КК України. Роз`яснено порядок оскарження відповідно до ст. ст. 303-307 КПК України до слідчого судді місцевого суду та право на звернення до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, про відсутність підстав внесення відомостей до ЄРДР, а тому вважає, що уповноваженою особою Харківської місцевої прокуратури № 5 не допущено бездіяльності щодо розгляду заяви ОСОБА_3 від 04.08.2016 року.

Що стосується вимог скарги про визнання протиправною бездіяльності прокурора ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР, то прийняття такого рішення не передбачено вичерпним переліком, встановленим ч.2 ст.307 КПК України.

За таких обставин підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Харківської місцевої прокуратури № 5 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 04.08.2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 29.08.2016 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1