АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2950/15-к Номер провадження 11-кп/786/229/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.1 ст.121 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_9 , прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області на вирок Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 25 грудня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, працює вчителем початкових класів КОДПНС „Славутич, незаміжня, раніше не судима,

засуджена за ч.1 ст.121 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України, на 3 роки обмеження волі.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_9 визнана винуватою в тому, що 26.04.2015 року, близько 16.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних стосунків з ОСОБА_8 , нанесла останньому один удар ножем в спину, заподіявши ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння у вигляді колото-різаної рани поперекової ділянки зліва, сквозного поранення товстого кишківника, двох поранень порожньої кишки, заочеревинна гематома.

В принесеній обвинуваченою апеляційній скарзі ставиться питання про зміну вироку суду першої інстанції, звільнити її від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, відповідно до положень ст.75 КК України. В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не враховано того, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання, навчання та роботи характеризується виключно позитивно, офіційно працевлаштована, має стійкі соціальні зв`язки: проживає разом зі своєю матір`ю та братом, займається спортом, приймає активну участь у громадському житті, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Вказує також, що завдані нею потерпілому ОСОБА_8 матеріальні та моральні збитки повністю відшкодовані та з боку потерпілого відсутні будь які претензії.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої, внаслідок його м`якості, постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ч.1 ст.121 КК України на 6 років позбавлення волі. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та, як наслідок, при призначенні ОСОБА_9 покарання, застосував положення статті 69 КК України. Окрім того, прокурор зазначає, що внаслідок дій обвинуваченої потерпілому спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які стали небезпечними для життя потерпілого в момент їх заподіяння та судом не взято до уваги прохання потерпілого про призначення обвинуваченому максимальної міри покарання, визначеної санкцією ч.1 ст.121 КК України.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та в її інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та прохали звільнити обвинувачену від відбування призначеного їй покарання з випробуванням, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили, прокурора, який не підтримав подану апеляційну скаргу та прохав вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 залишити без змін, потерпілого ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора та прохав задовольнити подану обвинуваченою апеляційну скаргу, оскільки між ним та обвинуваченою відбулося примирення, остання повністю відшкодувала завдані як матеріальні, так і моральні збитки, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченої підлягає задоволенню, в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисника висновки суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України не оспорюються. Суд першої інстанції правильно визнав її винуватою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, вина ОСОБА_9 підтверджена допустимими, належними, та достатніми доказами, перевіреними в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку.

Відповідає вимогам ст.ст. 65, 69 КК України і призначене ОСОБА_9 покарання, яке обране з урахуванням даних про особу обвинуваченої, ступеню тяжкості вчиненого злочину та обставин, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті(санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Як вбачається, при призначенні обвинуваченій покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_9 , яка раніше не судима, характеризується виключно позитивно, прийняв до уваги декілька обставин, що пом`якшують її покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Зокрема, що ОСОБА_9 щиро розкаялася в скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, збитки потерпілому частково відшкодовані. У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що місцевий суд обґрунтовано призначив обвинуваченій покарання у відповідності з вимогами ст. 69 КК України.

Разом з тим, доводи обвинуваченої про призначення їй занадто суворого покарання є слушними.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, офіційно працевлаштована, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем роботи, повністю відшкодувала завдану потерпілому шкоду.

Колегія суддів також враховує молодий вік обвинуваченої, думку потерпілого, який в ході апеляційного розгляду на суворому покаранні не наполягав, прохав не позбавляти та не обмежувати обвинувачену волі.

Оцінюючи як тяжкість кримінального правопорушення, так і особу винної та конкретні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання, в зв`язку з чим вважає за можливе звільнити ОСОБА_9 від його відбування з випробуванням, поклавши на неї відповідні обов`язки.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області залишити без задоволення, апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 25 грудня 2015 року змінити.

На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_9 такі обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

В іншій частині вирок Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 25 грудня 2015 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4