ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/730/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" серпня 2016 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000634 від 16.01.2016 р. по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван Вірменія, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Арташад Вірменія, громадянина Вірменії зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Раздан Вірменія, громадянина Вірменії, зареєстрованого у АДРЕСА_5 проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ;
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
перекладача ОСОБА_14 ,
потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
заявника ОСОБА_17 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадження Дарницького районного суду м. Києва з Апеляційного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні прокурор вважала, що провадження за обвинувальним актом підсудне Дарницькому районному суду м. Києва, обвинувальний акт відповідає вимогам закону та може бути призначений до судового розгляду. Крім цього, прокурор просила суд продовжити обвинуваченим запобіжні заходи у виді тримання під вартою з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та, виходячи із тяжкості вчинених злочинів та форми співучасті.

Потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 позицію прокурора підтримали.
Захисник ОСОБА_12 вважав за можливе призначення провадження до розгляду в судовому засіданні, просив суд змінити запобіжний захід ОСОБА_7 на домашній арешт, позицію якого підтримала захисник ОСОБА_11 та обвинувачений.

Адвокат ОСОБА_10 ризики наведені прокурором вважав не доведеними та просив суд змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_9 , позицію якого підтримала адвокат ОСОБА_13 не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, однак ризики наведені стороною обвинувачення вважав не доведеними, а тому просив суд змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження здатний гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та відповідатиме практиці Європейського суду з прав людини. Обвинувачений ОСОБА_5 позицію своїх захисників підтримав.

Крім цього, на адресу суду надійшла заява представника заставодавців ОСОБА_18 та ОСОБА_19 адвоката ОСОБА_17 про повернення застави. Вказана заява мотивована тим, що 09.03.2016 р. ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва обвинуваченому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 150 мінімальних заробітних плат, що становить 206 700 грн., які були внесені заставодавцями. Однак, 21.03.2016 р. ухвалою Апеляційного суду міста Києва скасовано ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва та визначено розмір застави в сумі 1000 мінімальних заробітних плат, що становить 1 378 000 грн. й 13.04.2016 р. відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 застосовано запобіжні заходи у виді тримання під вартою.

Прокурор вважала, що вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки її необхідно вирішити під час постановлення остаточного рішення. Інші учасники кримінального провадження не заперечували щодо повернення застави.

Заслухавши сторони кримінального провадження щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, заявлені клопотання та заяву, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до такого висновку.

Кримінальне провадження за обвинувальним актом підсудне Дарницькому районному суду м. Києва. Підстави для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження відсутні.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливили призначення до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Вирішуючи клопотання сторони обвинувачення стосовно продовження запобіжних заходів та сторони захисту щодо зміни запобіжних заходів, суд керується приписами ч. 3 ст. 315 КПК України відповідно до якої під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків. Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Пункт 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими. У даному кримінальному провадженні не допитані потерпілі і свідки, що не виключає незаконного впливу на них зі сторони обвинувачених, не досліджені речі та документи.

Крім цього, при вирішенні питання щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, обставинами, що підтверджують наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, є те, що інкриміновані обвинуваченим злочини вчинені у формі складної співучасті, у випадку доведеності винуватості їм загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, дані про їх осіб, зокрема, те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є громадянами іншої держави, їх віку та стану здоров`я.

Відтак, суд, керуючись ст.ст. 179, 194 КПК України, вважає за необхідне залишити без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовживши його строк та відмовляє у задоволенні клопотання сторони захисту.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 183 КПК України відповідно до якої, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, тяжкості вчиненого злочину, наявних ризиків, суд вважає, що альтернативою триманню обвинувачених під вартою може бути застава в розмірі 250 мінімальних заробітних плат, яка здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покладених на них обов`язків.

Крім цього, вирішуючи питання про повернення застави, суд виходить з того, що відповідно до п.7 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2011 року № 15 кошти, внесенні як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України. Згідно ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
З урахуванням наведеного, а також того, що запобіжні заходи визначені ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 09.03.2016 р. припинили свою дію згідно з ухвалами Апеляційного суду міста Києва від 21.03.2016 р. кошти внесені як застава підлягають поверненню заставодавцям.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, ч. 2 ст. 369, ст. 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 000634 від 16.01.2016 р. по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, провадження розглядати у відкритому судовому засіданні колегіально судом у складі трьох професійних суддів в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська 7/13 каб. № 1 на 12 год. 30 хв. 4 жовтня 2016 року.
У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 про зміну запобіжних заходів із тримання під вартою обвинувачених на домашній арешт відмовити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити без змін у виді тримання (взяття) під вартою, продовживши його строк до 14 жовтня 2016 року включно.
У разі внесення застави в розмірі 250 мінімальних заробітних плат, що становить 362 500 гривень за кожного, на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва та надання суду документа, що це підтверджує сплату, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підлягають звільненню з-під варти з покладенням на них обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Повернути заставодавцям ОСОБА_19 зареєстрованій та проживаючій в АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 заставу в розмірі 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) гривень 00 копійок, внесену останньою згідно квитанції № 0.0.517364457.2 від 10 березня 2016 року на депозитний рахунок Дніпровського районного суду міста Києва за реквізитами: отримувач коштів Дніпровський районний суд м. Києва, код ЕДРПОУ: 02896696, МФО : 820019, рахунок: №3058; та ОСОБА_18 зареєстрованій та проживаючій у АДРЕСА_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 заставу в розмірі 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) гривень 00 копійок, внесену останньою згідно квитанції № 283461155 від 9 березня 2016 року на депозитний рахунок Дніпровського районного суду міста Києва за реквізитами: отримувач коштів Дніпровський районний суд м. Києва, код ЕДРПОУ: 02896696, МФО : 820019, рахунок: №3058.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її оголошення виключно в частині повернення застави.

Головуючий-суддя:
СУДДІ: