УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/9753/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22 липня 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
30.10.2015року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру. Ухвалою слідчого судді від 27.05.2016 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід тримання під вартою.
20.7.2016року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 22 липня 2016 року продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою до 26 серпня 2016 року.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід - домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 . Посилається на те, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ОСОБА_8 затримали не безпосередньо після вчинення невідомими особами злочину, а після тривалого проміжку часу 7 днів , тому його затримання без ухвали слідчого судді є незаконним. Повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручено після 24 години з моменту фактичного затримання 25 травня 2016 р. о 17 год., а необхідно було вручити повідомлення про підозру до 02 години 25 травня 2016 року. Вказує, що сам факт підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України не може бути безумовною підставою для тримання його під вартою. Відсутні будь - які підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 буде займатися злочинною діяльністю, а тримання під вартою сприятиме встановленні істини по справі, убезпечить від ухилення від слідства чи від суду. Стверджує, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід домашній арешт аз адресою: АДРЕСА_2 .

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому КПК України.
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі понад 10 років, у зв`язку із суворим покаранням, яке визначено за вчинення інкримінованого правопорушення може переховуватись від органів досудового слідства та суду та негативно вплинути на свідків та потерпілу, переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити нові кримінальні правопорушення. ОСОБА_8 має непогашену судимість, не працює, не має місця постійного проживання. Ризики передбачені ст.177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 не зменшилися та не відпали. При цьому ОСОБА_8 не сприяє розкриттю злочину, від дачі пояснень відмовився на підставі ст.. 63 Конституції України. Тому слідчий суддя з урахування даних обставин провадження правильно прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України та виконанню ним процесуальних обов`язків.
Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні будь - які підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 буде займатися злочинною діяльністю, а тримання під вартою сприятиме встановленні істини по справі, убезпечить від ухилення від слідства чи від суду. Не грунтуються на матеріалах кримінального провадження. Підозра ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення в достатній мірі наведена у клопотанні слідчого, а дані містяться в матеріалах кримінального провадження.
Посилання захисника на незаконність затримання ОСОБА_8 не може бути безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу і не впливає на правильність прийнятого слідчим суддею рішення про продовження строку тримання під вартою.
Крім того ставлячи питання про заміну обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт та зазначаючи адресу проживання підозрюваного в апеляційній скарзі, захисник не надала жодного доказу в підтвердження того, що саме за вказаною нею адресою підозрюваний проживає, як не надала і доказів того, кому належить зазначене помешкання та на підставі чого в ньому проживає підозрюваний, тим більш що він є громадянином іншої держави, що також позбавляє апеляційний суд вирішити позитивно питання щодо обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 даного кримінального правопорушення та наявність ризиків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу та продовженням строку тримання під вартою.
За наведених обставин підстав для скасування ухвали слідчого судді немає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,422 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22 липня 2016 року про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, - без зміни.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: