Справа № 199/349/15-к
УХВАЛА
02.02.2016 м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого-судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання: ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000638 від 01.10.2014 року, яке надійшло з прокуратури Дніпропетровської області, відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю : прокурора ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 вважали необґрунтованим клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою і заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який домашній арешт.
Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 не заперечували проти продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .
Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання, колегія суддів вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.
Відповідно до письмових матеріалів кримінального провадження, строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 закінчується 06.02.2016.
Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, тому тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, є достатньо суворим, що дає достатні підстави суду вважати реальною наявність мети продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для виключення можливості переховуватись обвинуваченим від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, оскільки обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштовані, що вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів і продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1), 3), 4) ч. 1 ст. 177 КПК України, тому відповідно до ст. ст. 131, 132, 183, 194, 196, 197 КПК України є всі підстави для продовження застосування обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З урахуванням викладеного, клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більше м`який домашній арешт не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити, у клопотанні захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожному строком на 60 діб до 01 квітня 2016 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала колегії суддів набирає чинності негайно і окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3