Справа №470/865/15-к 15.03.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
Головуючого-судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
судового розпорядника: ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04.11.2015 року, яким,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженка м. Херсон, громадянка України, українка, безробітна,
інвалід 2-ої групи, отримала повну середню освіту, не одружена, раніше не судима, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.
Учасники судового провадження:
Прокурор: ОСОБА_9
Обвинувачена: ОСОБА_7
Захисник: ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційних скаргах обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 просять скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження за відсутності в діях обвинуваченої ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 КК України.
__________________________________________________________________
Ап. провадження: № 11-кп/784/905/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_10
№ 11-кп/784/58/16
Категорія: ст. 310 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Вироком суду ОСОБА_7 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та якій призначено покарання у виді арешту строком на 1 місяць.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави, витрати на проведення експертизи 384 грн.
Узагальненні доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_8 вважає вирок суду першої інстанції постановлено із допущенням істотних порушень вимог процесуального та матеріального права, а висновки суду, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
В своїх доводах, захисник стверджує, що у діях обвинуваченої ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 КК України. Вказує, що територія ділянки на якій було виявлено кущі коноплі є безхазяйною, до якої є вільний доступ для будь-якої сторонньої особи, в тому числі, і для сусіда обвинуваченої ОСОБА_11 , який також проживає з нею в одному домі та який, також, користується саморобним душем, що знаходиться на прилеглій території від дому.
Зазначає, що кущі коноплі на вищевказаній ділянці виросли стихійно, жодного догляду обвинувачена за ними не вчиняла, і хоча усвідомлювала наявність заборони, щодо цього виду рослин, проте жодних дій для їх ліквідації не вчинила, оскільки ділянка землі обвинуваченій особисто не належить.
Крім того, пояснює, що ОСОБА_7 є інвалідом другої групи, має фізичні вади рук, а тому, не мала змоги вирвати виявлені нею кущі коноплі.
Захисник, звертає увагу, на те, що обвинувачена свою вину не визнала під час досудового розслідування та не визнає на теперішній час.
Стверджує, що свідки: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були допитані в ході судового засідання, не підтвердили обставин, за яких обвинувачена ніби-то здійснювала догляд за рослинами коноплі.
Вважає, що судом було безпідставно відмовлено у задоволенні заявленого нею клопотання про виклик свідка ОСОБА_13 та допиту його безпосередньо у судовому засіданні, який не з`явився до суду, нібито через поважні причини, проте, жодних доказів, які б це підтвердили, в матеріалах справи відсутні.
Захисник, також, звертає увагу, на те що судом було надано невірну оцінку показам наданих обвинуваченою під час проведення слідчого експерименту від 18.08.2015 року, та яка пояснила та продемонструвала, як і куди вона виливала використану воду після прання та душу, а не поливала рослини коноплі, як про це стверджує сторона обвинувачення.
Також захисник стверджує, що суддею у своєму рішенні, було викладено зовсім інші обставини, на які обвинувачена не вказувала, зокрема, те що ОСОБА_7 в ході експерименту продемонструвала, як вона поливала кожний кущ рослини коноплі. На думку захисника, такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та потребують повторного дослідження.
З метою з`ясування цих обставин, судом також не були належним чином викликані в судове засіданні і інші свідки: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які приймали участь, в якості понятих при проведенні слідчого експерименту 18.08.2015 року, хоча обвинуваченою, заявлялось клопотання про їх виклик та допит під час судового засідання.
В своїх доводах, обвинувачена ОСОБА_7 , окрім тих доводів, які були викладені в тексті апеляційної скарги її захисника, вказує, що жодного відношення до занедбаної ділянки землі вона не має, також не розуміє, чому саме вона зобов`язана доглядати за безхазяйною ділянкою землі, яка їй не належить.
Вказує, що ніколи коноплю не вживала та на обліку у лікаря-нарколога не перебувала, а тому, не розуміє для яких особистих потреб їй знадобилось вирощування коноплі.
Також, пояснює, що біля вищевказаної ділянки, вона та її сусід, іноді користувались саморобним дерев`яним душем та вона займалась пранням, а тому, частина використаної води, дійсно могла потрапити на деякі кущі коноплі, проте, догляд за цими кущами нею не вчинялось.
Обставини, встановлені судом першої інстанції
Згідно вироку суду, в травні 2015 року, обвинувачена ОСОБА_7 , виявила дикі кущі коноплі на прилеглій ділянці свого будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та замість того, щоб їх знищити, вирішила доглядати їх, шляхом поливу, з метою доведення їх до дозрівання і подальшого використання для власних потреб.
12.08.2015 року, в ході проведення санкціонованого обшуку на території домоволодіння за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено 31 рослина роду коноплі.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченої та її захисника, які підтримали доводи, які викладені в текстах їх апеляційних скарг та просили про скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження за відсутності в діях обвинуваченої складу злочину, доводи прокурора, який вважав, що апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника не підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції, слід залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши докази по справі колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених КПК України.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст..94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 таким вимогам не відповідає.
Так, відповідно до вимог ст.. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винною, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів вчинення такого правопорушення, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів.
З мотивувальної частини вироку стосовно ОСОБА_7 вбачається, що судом першої інстанції було встановлено, що обвинувачена у травні 2015 року в середині дерев`яної конструкції, що залишилась від пошкодженої господарчої будівлі на території подвір`я буд. АДРЕСА_2 , виявила ростучі рослини роду коноплі, які самостійно проросли в середині конструкції, залишила їх, а в подальшому почала доглядати за цими рослинами шляхом поливання з метою доведення їх до дозрівання і подальшого використання для власних потреб.
Доказами цих обставин суд визнав - рапорт ДІМ Березнегуватського РВМ Головченко про виявлення ознак кримінального правопорушення, за яким було внесено відомості до ЄРДР, рапорт того ж ДІМ про те, що у державних реєстрах відсутні будь-які дані про власника цієї земельної ділянки, протокол обшуку від 12.08.2015 року, відповідно до якого на території домоволодіння АДРЕСА_2 в середині зруйнованої дерев`яної конструкції були знайдені та вилучені 31 кущ конопель з ознаками поливу, показання свідка ОСОБА_12 , який приймав участь у проведенні обшуку у якості понятого, показання свідка ОСОБА_11 , який є сусідом обвинуваченої і проживає з нею у різних частинах одного будинку, протокол слідчого експерименту від 18.08.2015 року, у ході якого, на думку суду, ОСОБА_7 розказала і показала місця, де росли рослини коноплі, та які вона поливала,відеозапис цієї процесуальної дії, на якому суд вважає, що обвинувачена показала, як поливала кожен кущ коноплі, та висновки судово-хімічної експертизи №1460 від 13.08.2015 року, про те, що вилучені на подвір`ї вищезазначеного домоволодіння рослини відносяться до роду конопель.
Колегія суддів приходить до висновку, що зазначені у вироку докази у певній своїй частині є неналежними, а інші - судом викладені не об`єктивно та не достовірно.
Так, рапорти ДІМ ОСОБА_16 про факт виявлення ознак кримінального правопорушення, внесення його до ЄРДР та відсутності даних про власника земельної ділянки, на якій були виявлені дикоростучі кущі конопель, не є доказами обставин злочину і ніяким чином не доводить вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.
Зі змісту протоколу обшуку (а.с.55-57) вбачається, що він проводився на підставі ухвали слідчого судді Березнегуватського районного суду № 1-кс/470/196/15, однак сама ухвала слідчого судді у матеріалах провадження відсутня і чи ця слідча дія виконана на законних підставах зробити висновок не можливо. Більш того, яке відношення ОСОБА_7 має до розваленої дерев`яної споруди на території домоволодіння по місцю проведення обшуку - будь-яких даних протокол не містить. Не містить цей протокол і будь-яких даних про те, чи проводився обшук у будинку по місцю жительства ОСОБА_7 .
Допитаний у апеляційному суді свідок ОСОБА_13 , який був понятим під час проведення цього обшуку, пояснив, що рослини конопель росли у розваленій дерев`яній будівлі на території домоволодіння АДРЕСА_2 . Рослини росли хаотично. Було видно, що вони є дикоростучими і проросли у грунті самостійно. Будь-яких ознак догляду за ними не вбачалось. Разом з тим, грунт під рослинами на момент обшуку був покритий «коркою», як після дощу чи попадання на грунт води. ОСОБА_7 пояснювала, що ці рослини вона не вирощувала та не доглядала за ними. Обшук проводився і в будинку, де проживає ОСОБА_7 .. Там нічого знайдено не було.
Покази цього свідка не суперечать показам свідка ОСОБА_12 , який був другим понятим при проведенні обшуку, і який був допитаний у суді першої інстанції. Але, на думку колегії суддів, ці покази ніяким чином не підтверджують причетність ОСОБА_7 до вирощування конопель. Чому суд першої інстанції вважає ці показами доказом вини ОСОБА_7 зі змісту вироку не зрозуміло.
Зі змісту протоколу слідчого експерименту ( а.с.69-71) та відеозапису цієї слідчої дії, дослідженої апеляційним судом, вбачається, що ОСОБА_7 пояснила слідчому та показала де росли вилучені під час обшуку дикоростучі кущі конопель, та яким чином на них могла попадати вода, яку вона виливала туди після прання, помиття посуду та з літнього душу, який розташований поруч із залишками дерев`яної споруди.
Посилання суду на те, що ОСОБА_7 під час проведення цієї слідчої дії показувала місце де вона вирощувала рослини конопель та поливала їх - не відповідають дійсності і є надуманими. Більш того, при перегляді відеозапису цієї слідчої дії вбачається, що слідчий примушував ОСОБА_7 набирати у відро води з душу та виливати її на ділянку. Такі дії слідчого є незаконними, а сама слідча дія втрачає своє значення як доказу.
Допитаний у апеляційному суді свідок ОСОБА_11 підтвердив, що не він, не ОСОБА_7 не є власниками будинку, у якому проживають, та дворової території і будь-яких споруд. Рослини конопель у розваленій будівлі щороку виростають самі. Їх ніхто не доглядає та не скошує. Як ОСОБА_7 , так і він користуються літнім душем, який розташований біля розваленої споруди. З душу туди попадає вода. Також вони іноді виливають у ті кущі воду після використання її у господарських цілях.
Колегія суддів звертає увагу, що майже аналогічні покази цей свідок давав і в суді першої інстанції. Однак яким чином ці покази доводять вину ОСОБА_7 у вирощуванні конопель та чому ці покази суд визнає доказом - зі змісту вироку не зрозуміло. Колегія суддів вважає, що покази цього свідка навпаки, спростовують будь-яку провину ОСОБА_7 у вирощуванні конопель.
Сама ж ОСОБА_7 , як під час досудового слідства, так і в суді першої та апеляційної інстанції стверджувала і стверджує, що ніякого відношення до знайдених на території домоволодіння, де вона проживає, конопель вона - не має. Коноплі проросли самі. Вона за ними не доглядала та не поливала. Виривати їх не має фізичних сил та можливості.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зазначене у вироку обвинувачення ОСОБА_7 у незаконному вирощуванні конопель не відповідає фактичним обставинам справи, а її вина у вчиненні зазначених у вироку суду першої інстанції дій - не доведене наведеними у вироку доказами.
Відповідно до положень ст.. 411 КПК України, вищезазначений вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, як такий, у якому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. А оскільки інших доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 310 КК України стороною обвинувачення суду не надано, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю у її діях складу кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст. 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд ,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.
Вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області віід 4.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 310 КК України - скасувати.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за цим обвинуваченням - закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю у її діях складу цього кримінального правопорушення.
Ухвала може бути оскаржена учасниками провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді :