УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/13031/16-к

Провадження № 1-кс/638/2772/16
22.09.2016 р. м.Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000555 від 25.12.2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотимля, Вовчанського району Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2016 р.н., раніше не судимого, з середньою освітою, призваного на військову службу під час мобілізації, солдата, номера обслуги мінометного взводу мінометної батареї механізованого батальйону, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, -

в с т а н о в и в:
10.08.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий вказує на те, що солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для подальшого її проходження до військової частини НОМЕР_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 №158 від 04 серпня 2014 року солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини та з 04 серпня 2014 року призначений на посаду номером обслуги 1 мінометного взводу мінометної батареї 1 механізованого батальйону та вважається як такий, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до вимог ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2,9,11,16,127,216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справ; зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України, 15 вересня 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити місце служби.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 15 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 , в порушення вказаних вимог Закону, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив місце служби військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , а отриманий у зв`язку із цим вільний час до 25 вересня 2014 року використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.
25 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання своїх службових обов`язків за займаною посадою.
Крім того, 26 листопада 2014 року солдат ОСОБА_4 , діючи з метою тимчасово ухилитись від виконання своїх службових обов`язків з військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , у якій перебував на лікуванні та станом на сьогоднішній день до місця служби не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, який призваний на військову службу під час мобілізації та направлений до подальшого її проходження до військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2,9,11,16,127,128,216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командиріві начальників, з 15 по 25 вересня 2014 року самовільно залишив місце служби військову частину НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та з 26 листопада 2014 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3 , у якій перебував на лікуванні, і станом на сьогоднішній день до місця служби не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.
Своїми діями солдат ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення місця служби тривалістю понад один місяць, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
Викладені обставини, дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, що підтверджується зібраними матеріалами: протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , матеріалами службового розслідування, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
У зв`язку з чим, 26 грудня 2014 року, слідчим за погодженням із прокурором, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчинені кримінального правопорушення. передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризику, передбаченого ст. 177 КПК України,а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Прокурор підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила його задовольнити.
Підозрюваний просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
Захисник проти задоволення також заперечував.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 було вручене 20.09.2016 року.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 ПКП України, вважає за доцільне обрати більш м`який запобіжний захід та обирає для нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177,178,183,193,194,196,197, 205,206,372,395 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково .
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

заборонити у період часу з 21.00 годин по 06.00 годин ранку кожного дня залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

Строк дії ухвали до 20.11.2016 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав 22 вересня 2016р. ________________ ( ОСОБА_4 )