ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ;
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українця, гр-на України, з середньою освітою, не працює, не одружений, проживає за матір`ю, яка потребує догляду, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимий: - 12.10.2001 року Жовтне-вим райсудом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; - 22.08.2002 року Солом`я-нським райсудом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК на 4 роки 8 місяців позбавлення волі; - 11.02.2011 року Солом`янським райсудом м. Києва за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники потерпіла ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
09 вересня 2016 року приблизно о 09 год 30 хв ОСОБА_5 маючи судимість за крадіжку та грабіж, знаходячись неподалік від зупинки громадського транспорту «Південна Борщагівка», розташованої навпроти будинку № 1 по вул. Григоровича-Барського в м. Києві, побачив ОСОБА_8 на шиї якої був одягнутий золотий ланцюжок з кулоном, яким вирішив протиправно відкрито повторно заволодіти. З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до ОСОБА_8 , схопив правою рукою за належний останній золотий ланцюжок, масою 7 г, вартість якого становить 7007 грн., на якому знаходився золотий кулон, масою 4 г, вартістю 6000 грн., та, зірвавши його ривком побіг з місця вчинення злочину, тобто у такий спосіб намагався відкрито повторно заволодіти чудим майном. Проте, вчинивши всі дії, які він, ОСОБА_5 , вважав за необхідне для здійснення повторного грабежу, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий перехожими громадянами, а привласнене ним чуже майно частково повернуто власниці.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 09 вересня 2016 року приблизно о 09 год 30 хв, знаходячись неподалік від зупинки "Південна Борщагівка", розташованої навпроти буд № 1 по вул. Григоровича-Барського в м. Києві, побачив ОСОБА_8 на шиї якої був одягнутий золотий ланцюжок з кулоном, а тому вирішив відкрито заволодіти даними золотими прикрасами для вирішення власних потреб. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, він підійшов до ОСОБА_8 , схопив правою рукою за належний останній золотий ланцюжок з кулоном, загальну вартість яких в сумі 13007 грн. не оспорював, та, зірвавши їх ривком побіг з місця вчинення злочину, тобто у такий спосіб намагався відкрито ними заволодіти. Проте, вчинивши всі дії, які він вважав за необхідне для здійснення грабежу, злочин не закінчив з причин затримання перехожими, після чого він повернув прикраси крім кулона, який втратив.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 09 вересня 2016 року вчинив закінчений замах на повторне відкрите викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні ОСОБА_9 покарання суд згідно з вимогами ст.ст. 65 та 68 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, ступень здійснення злочинного наміру та причини, за яких грабіж не було доведено до кінця, дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності, проходить стажування для офіційного працевлаштування, проживає з матір`ю, яка потребує догляду за станом здоров`я. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також і те, що останній повністю відшкодував шкоду, завдану злочином, у зв`язку з чим заявлений потерпілою позов задоволенню не підлягає. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Беручи до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_10 злочину та перелічені дані про його особу у їх сукупності, а також поведінку його після вчиненого, яка наповнена щирим жалем, думку з цього приводу потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого волі, суд, керуючись правилами ч. 3 ст. 68 КК України вважає за необхідне призначити йому мінімальне покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України. Крім того, беручи до уваги всі викладені обставини у їх сукупності, суд вважає у даному випадку як виняток за можливе виправлення останнього в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак знаходить правові підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим максимальним строком, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид покарання, відсутність з цього приводу клопотань сторін провадження, суд вважає за необхідне раніше обраний запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді застави з покладеними на нього обов`язками залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 ЗАСТАВА після набрання вироком законної сили скасувати і повернути внесену суму, як предмет застави, заставодавцю.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшокдування матерілаьної шкоди, завданої злочином, залишити без задоволення.
Речові докази - особисті речі потерпілої ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили - використовувати за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ ОСОБА_11