Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/9729/15-к
Провадження № 1-кп/490/260/2016
У Х В А Л А
23 серпня 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

його представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000159 відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався

про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що

3 липня 2014 року близько 12 години 00 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ-2105 /реєстраційний номер НОМЕР_1 /, порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-2109 /реєстраційний номер НОМЕР_2 /, яким керував ОСОБА_6 .
Внаслідок зіткнення ОСОБА_6 отримав середнього ступеню тілесні ушкодження.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України.

Під час судового розгляду кримінального провадження представник потерпілого заявив клопотання про проведення у справі додаткової (повторної) судово-медичної експертизи.

В обґрунтування послався про те, що на момент проведення експертизи в розпорядження експерта не було документів щодо повного строку лікування потерпілого, загальної тривалості такого лікування, а також - що під час проведення первісної експертизи не були враховані усі наявні в потерпілого тілесні ушкодження.

Після вислуховування потерпілого, який підтримав заявлене клопотання, а також прокурора, обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення заявленого клопотання заперечували, суд дійшов такого.

Під час досудового розслідування справи був отриманий висновок експерта № 1524 від 24 вересня 2015 року, відповідно до якого внаслідок згаданої в обвинувальному акті дорожньо-транспортної пригоди в потерпілого утворились тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої третини лівої гомілки без ускладнень, ці ушкодження законом віднесені до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

З приводу цього висновку експерт був допитаний під час судового засідання, цей висновок він підтримав.

На думку представника потерпілого, перевірці підлягають висновки експерта із приводу самих тілесних ушкоджень, адже записи в амбулаторній картці потерпілого дають підстави для тверджень про наявність ушкоджень внутрішніх органів потерпілого.

Але з висновку експерта та його пояснень під час судового засідання вбачається, що записи у медичній картці потерпілого, на які звертає увагу суду представник потерпілого, біли предметом експертного дослідження; вони не свідчать про те, що внаслідок ДТП внутрішні органи потерпілого були ушкоджені; навпаки, з запису у медичній картці вбачається, що відразу після ДТП зміни у внутрішніх органах потерпілого не відбулись.

Експерт під час судового засідання засвідчив, що вказані потерпілим та його представником записи не можуть слугувати підставою для перегляду раніше наданого висновку, про обставини, що дають підстави для сумнівів у об`єктивності цих тверджень експерта, представник потерпілого не посилається.

Далі, потерпілий та його представник під час судового розгляду кримінального провадження вказували, що в зв`язку із вказаним переломом потерпілий фактично лікувався більше, за 80 днів, що свідчить про більший ступень тяжкості тілесних ушкоджень.
Але такі посилання не ґрунтуються на нормативних документах, що регулюють порядок визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Так, з пояснень експерта у судовому засіданні, які відповідають пункту 2.1.1. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 року за № 255/791, жодної з ознак тяжкого тілесного ушкодження заподіяна потерпілому травма, незалежно від строків її лікування, не набуває та не має.
Під час прийняття рішення суд враховує й свідчення експерта, який пояснив, що внаслідок проведення додаткової або повторної експертизи додаткові відомості не можуть бути отриманими.
Враховуючи наведене, суд приходе до висновку про те, що необхідність у проведенні додаткової (повторної) експертизи є відсутньою, отже - у задоволенні клопотання про її проведення слід відмовити.

При цьому суд вважає за необхідне долучити до матеріалів кримінального провадження медичну документацію, що була досліджена судом та стала підставою для дачі експертом вказаного вище висновку.

Керуючись ст.ст. 332, 371-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
1.У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 про призначення додаткової (повторної) судово-медичної експертизи - відмовити.
2.Залучити до матеріалів кримінального провадження копії документів, що стали підставою для висновку експерта № 1524 від 24 вересня 2015 року.

3.

СУДДЯ = ОСОБА_9 =

04.09.2016