Справа №490/3023/16-к 04.08.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11сс/784/284/16р. Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суду Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

Головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження № 0000024 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного на ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.07.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївської області ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин Черкаської області, громадянина України, раніше судимого 22.04.2014р. Новоазовським районним судом Донецької області за ст. 332 ч.3, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком в 3 роки, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_9

захисник ОСОБА_6

підозрюваний ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У випадку визначення запобіжного заходу тримання під вартою визначити розмір застави у межах від 20 до 80 мінімальних заробітних плат.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції
Ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 вересня 2016 року. Звільнити ОСОБА_7 з під варти у разі внесення застави у розмірі 550000 грн.

Узагальнені доводи апелянта.
Апелянт вказує на те, що слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали не враховано, що стороною обвинувачення в супереч вимогам ч.1 ст.194 КПК України не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину підозрюваним ОСОБА_7 . Що у законодавстві відсутнє визначення меж, границі територій на яких проходить антитерористична операція, лише визначено перелік населених пунктів на території яких здійснюється антитерористична операція. Сторона обвинувачення у клопотанні посилається на докази, які не надано до клопотання тобто у суду відсутня можливість дослідити дані докази.

Вказує, що в порушення вимог ч. 2 ст.192 КПК України до клопотання про застосування запобіжного заходу не доданий протокол затримання підозрюваного. Відповідно до опису матеріалів судової справи розгляду санкції в додатках відсутній протокол затримання. Зауваження невідповідності клопотання слідчим суддею не прийнято до уваги.

Зазначає, що слідчий суддя не дотримався вимог кримінально-процесуального закону, не обґрунтовано зазначив про те, що прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КГІК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, так як вказане не підтверджується матеріалами справи, оскільки, як вбачається з наданих до клопотання та представлених матеріалів сторони захисту, характеризуючих особу підозрюваного, він має постійне місце проживання, одружений, має місце роботи, неповнолітніх дітей на утриманні.

Вважає, що слідчим та прокурором не доведена недостатність застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а з урахуванням даних, характеризуючих особу підозрюваного і відсутність в наданих слідчим та прокурором до клопотання матеріалах будь яких даних про намір підозрюваного виїжджати за межі місця проживання або переховуватись від органів слідства, ці обставини свідчать про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж просив слідчий у клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5,8 ч.5 ст.194 КПК України.

Також зазначає, що при визначенні розміру застави судом були зроблені припущення щодо майнового стану підозрюваного і, як наслідок, суд необґрунтовано вийшов за визначені законом межі розміру застави.

Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_7 підозрюється в тому, що на початку січня 2016р. з корисливого мотиву вирішив організувати незаконне переправлення осіб через державний кордон України. На виконання задуманого, він підшукав транспортний засіб марки "Неоплан" державний номерний знак НОМЕР_1 , осіб, які підшукували пасажирів, готових оплачувати їх перевезення з м. Луганська до території України в іншому порядку, ніж це передбачено законодавством щодо окупованих територій, розподілив ролі між водіями та невстановленими мешканками м. Луганськ на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . 23.07.2016р., на виконання вказівок ОСОБА_7 , водії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , керуючи автобусом марки "Неоплан" державний номерний знак НОМЕР_1 здійснили перевезення 41 пасажира з м. Луганська до території України поза межами дії пункту пропуску прикордонного контролю.

16.02.2016р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 0000024 за ст. 332 ч.3 КК України.

24 липня 2016 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченогост. 332 ч.3 КК України.
26.07.2016р. слідча СУ ГУ НП в Миколаївської області ОСОБА_8 звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи подання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися на непідконтрольній території, впливати на свідків, іншим чином завадити кримінальному провадженню, оскільки, встановлені ще не всі особи, причетні до вчинення злочину.

Метою обрання вказаного запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , відповідно до п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від слідства, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом спілкування з особами ще не встановленими, продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вченні тяжкого злочину, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк до 9 років. Така підозра на даній стадії є обґрунтованою та підтверджується: протоколом обшуку автобуса, в якому був відшуканий дорожній лист з печаткою приватного підприємця ЛНР ОСОБА_7 , на якому містяться відмітки про перетин не контрольованого пункту пропуску "Ізварино", поясненнями свідків про те, що вони були в автобусі в якості пасажирів, не мали дозволу на в`їзд до території України та здійснювалося перевезення на оплатній основі.
Слідчий суддя вважав доведеним наявність ризиків передбачених п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний буде переховуватися від слідства, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом спілкування з причетними до злочину особами, які ще не встановлені, продовжити вчиняти аналогічні злочини, оскільки, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку, підозрюється саме у організації вказаного злочину із залученням певного кола осіб, які ще не встановлені, є дані, що він здійснює підприємницьку діяльність на території тимчасово не підконтрольної державі Україна. Тому менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного щодо виконання ним процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти вищевказаним ризикам.
Також слідчий суддя зазначив, що доводи захисника щодо відсутності події злочину з посиланням на термінологію в законодавстві не можуть бути взяті до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не може дати оцінку наявним доказам.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без зміни, вивчивши надані матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя правильно встановив наявність обґрунтованої підозри у тому, що ОСОБА_7 діючи з корисливих мотивів в період часу з травня по липень 2016р., організував незаконні перевезення осіб через державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску через державний кордон України на непідконтрольну територію Луганської області.

Фактичні обставини дій ОСОБА_7 стороною захисту у апеляційній скарзі не оспорюються, як і не оспорюється порушення ОСОБА_7 зазначеного у клопотанні слідчого порядку виїзду з України та в`їзду в Україну, встановленого законодавством України.

За такого доводи захисника про необґрунтованість підозри з огляду на відсутність у законодавстві визначення терміну меж границі території, на якій проходить антитерористична операція суд вважає непереконливими.

Суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених пунктами 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки про таке свідчить дані про те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, обґрунтовано підозрюється у організації вчинення аналогічного злочину, для чого залучив певне коло осіб, які на даний ще не встановлені, а також дані про те, що підозрюваний здійснює підприємницьку діяльність на території тимчасово не підконтрольної державі Україна.

Таким чином, апеляційний суд вважає вірним висновок слідчого судді про те, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного щодо виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти встановленим ризикам.

Посилання у апеляційній скарзі на наявність на утриманні неповнолітньої дитини, постійного місця роботи та проживання у даному випадку не є суттєвими при вирішенні питання щодо можливості запобігання заявленим ризикам.

Посилання захисника на позбавлення суду можливості перевірити докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовувала своє клопотання, суперечить вимогам ч.4 ст.193 КПК України, тому є безпідставними.

З урахуванням обставин злочину та наявності у ОСОБА_7 корисливої мети на його вчинення, суд також визнає вірним рішення слідчого судді про застосування застави у розмірі, що перевищує вісімдесят розмірів мінімальних заробітних плат, що відповідає положенням ч.5 ст.182 КПК України.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановлення нової ухвали, про що просить в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду Миколаївської області від 27 липня 2016р., якою відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 вересня 2016р., залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча

Судді: