Справа №591/7343/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/306/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/7343/15-к за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 26 липня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого прокуратури Сумської області про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.182 КК України,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

заявника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі заявник ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та повернути справу до прокуратури для продовження розслідування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки слідчого про відсутність складу злочину є безпідставними, встановлені ним обставини не відповідають дійсності, не всі слідчі дії були проведені, не всі працівники міліції допитані, не були виконані вимоги ухвали слідчого судді від 06.04.2016 р., висновки про не поширення відносно нього конфіденційної інформації є невірними.

22.06.2016 р. до Зарічного районного суду м. Сум звернувся ОСОБА_9 зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого прокуратури Сумської області про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.182 КК України у зв`язку з її незаконністю, необґрунтованістю, однобічністю, неповнотою та необ`єктивністю проведеного досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 26.07.2016 р. у задоволенні вказаної вище скарги ОСОБА_9 було відмовлено у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування були перевірені викладені в поясненнях та показаннях ОСОБА_9 факти та обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, всі необхідні слідчі дії були проведені (в тому числі і ті, про проведення яких заявником подавалися клопотання), а проведення інших слідчих дій не вбачається доцільним. Крім того, слідчим достатньо детально були проаналізовані всі здобуті під час досудового розслідування докази, а також мотиви і процесуальні підстави закриття справи, всебічно, повно і неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження. При цьому, слідчий суддя також дійшов висновку про відсутність в діях колишніх працівників Лебединського МВ УМВС України в Сумській області складу злочину, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи ОСОБА_9 , який підтримав свою апеляційну скаргу і просив скасувати як ухвалу слідчого судді, так і постанову про закриття кримінального провадження, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана апеляційна скарга ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається, крім іншого, в разі: п.2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25.03.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 були внесені відомості про те, що 28.02.2014 р. співробітники Лебединського МВ УМВС України в Сумській області незаконно поширили конфіденційну інформацію про стан здоров`я ОСОБА_9

30.06.2015 р. старшим слідчим СВ прокуратури Сумської області було прийнято процесуальне рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях колишніх співробітників Лебединського МВ УМВС України в Сумській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_9 на дану постанову слідчого про закриття кримінального провадження та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні цієї скарги, слідчий суддя дійшов висновку про те, що під час досудового розслідування були перевірені факти та обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, всі необхідні слідчі дії були проведені, слідчим детально були проаналізовані всі здобуті під час досудового розслідування докази, а також мотиви і процесуальні підстави закриття справи, всебічно, повно і неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження.

Однак такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, не є обґрунтованими і належним чином вмотивованими, а також не в повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, незважаючи на показання ОСОБА_9 про вчинення відносно нього конкретними службовими особами органів внутрішній справ певних неправомірних дій, які підпадають під дію кримінального закону, поза увагою як слідчого, так і слідчого судді залишилося те, що в ході досудового розслідування так і не були встановлені конкретні співробітники Лебединського МВ УМВС України в Сумській області.

Відсутність (не встановлення) кола суб`єктів в даному конкретному випадку не давало можливості слідчому прокуратури визначитися як з правовою кваліфікацією дій певних працівників міліції у відповідності до вимог КК України, так і з підставами закриття кримінального провадження, оскільки для висновку про відсутність в діях певних осіб міліції складу злочину, передбаченого ч.1 ст.182 КК України необхідно встановити усі складові цього кримінального правопорушення: об`єкт, суб`єкт, об`єктивна та суб`єктивна сторони, після чого надати аналіз відсутності хоча б однієї з ознак цього складу злочину.

Частина перша ст.182 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу або незаконну зміну такої інформації, крім випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу, а тому слідчий прокуратури повинен був би спочатку встановити службову особу Лебединського МВ УМВС України в Сумській області (в тому числі, на яку вказував заявник), яка збирала, зберігала, використовувала, знищила, поширювала певну інформацію про заявника, а також законність (чи незаконність) таких дій. При цьому підлягають дослідженню службові обов`язки цих працівників міліції та їхні повноваження стосовно вчинення дій, направлених на збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про заявника.

Одночасно необхідно також встановити, чи є ця інформація конфіденційною для заявника.

Зокрема, слідчим прокуратури не було визначено конкретне коло осіб, які 28.02.2014 р. (на момент підписання листа щодо ОСОБА_9 ) працювали в Лебединському МВ та які безпосередньо мали службову можливість підготувати цього листа, не було надано правової оцінки як їх повноваженням, так і повноваженням самого керівника цього правоохоронного органу, яким безпосередньо був підписаний цей лист.

Таким чином, слідчим фактично не був розкритий склад злочину, його суб`єкт та суб`єктивна сторона з урахуванням обставин даного кримінального провадження, які підлягають обов`язковому доказуванню, що і призвело до прийняття необґрунтованої постанови про закриття кримінального провадження.

Той факт, що згідно наданих показань слідчому прокуратури начальник Лебединського МВ ОСОБА_11 , за підписом якого був направлений лист відносно ОСОБА_9 , не пам`ятає, щоб він читав цей лист, ознайомлювався з ним і йому був відомий викладений у ньому зміст, а також, що він не знає ким він був виготовлений, а особисто він його не готував, на думку колегії суддів, не може свідчити про неможливість встановлення осіб, які на той час були відповідальними в межах своїх повноважень за направлення вказаного офіційного документа щодо ОСОБА_9 і які фактично поширили певну конфіденційну інформацію.

Тим більше, що сам ОСОБА_11 не заперечує того, що підпис в листі належить йому.

Крім того, колегія суддів не може погодитися з позицією як слідчого прокуратури, так і слідчого судді про те, що поширена в листі начальника Лебединського МВ ОСОБА_11 від 28.02.2014 р. за № 1131 інформація про стан здоров`я ОСОБА_9 не є конфіденційною у зв`язку з тим, що вона вже була раніше оприлюднена спочатку лікарем Лебединської ЦРЛ нотаріусу ОСОБА_12 , а потім і нотаріусом співробітнику Лебединського МВ, оскільки обставини та спосіб, у який медична довідка про стан здоров`я була отримана нотаріусом та працівником міліції, жодним чином не спростовують факту поширення цієї інформації також і у вказаному листі за підписом начальника районного відділу міліції.

До того ж будь-яких підстав вважати, що інформація про стан здоров`я ОСОБА_9 не може вважатися конфіденційною, встановлено не було.

Таким чином, прийняття рішення про відсутність чи наявність в діях встановлених відповідальних осіб складу злочину щодо незаконного поширення конфіденційної інформації, можливо лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин даного кримінального провадження, на підставі отриманих належних, допустимих та достовірних доказів, які у своїй сукупності є достатніми та взаємопов`язаними для прийняття законного і неупередженого відповідного процесуального рішення.

Що стосується доводів ОСОБА_9 про наявність в діях колишніх працівників Лебединського МВ УМВС України в Сумській області складу злочину, передбаченого ч.1 ст.182 КК України та наведених ним в апеляційній скарзі обставин та фактів, які це доводять, а також обсягу проведених слідчих дій, то вони ще підлягають встановленню та належній правовій оцінці під час здійснення досудового розслідування.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді і постановити свою ухвалу, якою у свою чергу скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області від 30.06.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0000208 за ч.1 ст.182 КК України, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 26 липня 2016 року щодо залишення без задоволення скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_13 від 30.06.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0000208 за ч.1 ст.182 КК України скасувати і постановити нову ухвалу.

Постанову старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_13 від 30.06.2016 р. про закриття кримінального провадження скасувати, а матеріали кримінального провадження направити для подальшого досудового розслідування до слідчого відділу прокуратури Сумської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4