Справа № 675/836/15-к
Провадження № 1-кп/675/3/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" березня 2016 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ізяславського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню :
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, Українця, студента Рівненського автотранспортного коледжу НУВГП, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 1 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
08 листопада 2014 р. близько 03 год. ночі після розпиття спиртних напоїв поблизу Будинку творчості у м. Ізяслав по вул. Незалежності ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проходили поблизу будинку № 14 по вул. Незалежності.
Не зважаючи на заперечення вини у скоєному обвинуваченим, суд дійшов висновку, що його вина підтверджується зібраними у справі та дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.
Біля будинку на шум також вийшов ОСОБА_14 , сусід потерпілого, з яким у ОСОБА_12 спочатку виникла суперечка, а потім і бійка. Під час бійки ОСОБА_12 наніс удари також для ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 у цей час намагався заспокоїти ОСОБА_15 .
Коли працівники міліції прибули за викликом, то ОСОБА_12 втік з місця події, а ОСОБА_10 він тримав за руку. Оскільки в подальшому для нього не була в повній мірі відшкодована заподіяна шкода, він звернувся до працівників міліції із заявою про викрадення автомобіля.
Дані свідчення потерпілого ОСОБА_11 є послідовними, вони в повній мірі аналогічні свідченням, які потерпілий надавав при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і за клопотанням сторони захисту прослуховувалися учасниками судового розгляду даного кримінального провадження.
На подвір`ї будинку поблизу автомобіля у ОСОБА_12 із потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_12 заподіяв для них тілесні ушкодження, а коли прибули працівники міліції, він втік.
Послідовність свідчень ОСОБА_12 підтверджується також даними протоколу проведеного слідчого експерименту від 06 грудня 2014 року, де свідок розповідав та показував, як саме він викрадав із автомобіля магнітолу із колонками та дії обвинуваченого ОСОБА_10 при цьому.
Відповідно до вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2015 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 притягнуто до кримінальної відповідальності, за злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, за викрадення майна ОСОБА_11 , а ОСОБА_12 , крім того, і за ст.ст. 125 ч. 1, 125 ч. 2 КК України за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та ОСОБА_14 .
Свідок ОСОБА_17 вказав, що вранці 08 листопада 2014 року він вийшов на подвір`я, де потерпілий ОСОБА_11 розповідав, що вночі хотіли викрасти його автомобіль, і в якому вирвали проводи із замка запалення.
Свідок ОСОБА_18 посвідчив суду, що вранці 08 листопада 2014 року для нього
зателефонував син і повідомив, що хоче витягнути ОСОБА_12 , який потрапив неприємну історію, спричинену крадіжкою із автомобіля. Знаючи, що із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 також був його син, він намагався залагодити неприємність, зокрема, купили разом із батьком ОСОБА_13 автомагнітолу, хоча син і не причетний до крадіжки. Також домовився з електриком, щоб полагодив замок запалення, відремонтував бампер, домовився із потерпілим, що відшкодує особисто заподіяну моральну шкоду, однак той не дотримав слова і збільшував свої вимоги.
Відповідно до даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15 березня 2015 року потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_10 як особу яка заволоділа його транспортним засобом.
Слідчий ОСОБА_20 посвідчив суду, що 08 листопада 2014 року близько 04 години у складі слідчо-оперативної групи прибув на місце події, де знаходилися потерпілий ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , обвинувачений ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Побачивши працівників міліції ОСОБА_12 став втікати. ОСОБА_20 побіг за ним, однак не наздогнав. В подальшому був складений протокол огляду автомобіля.
Оцінюючи зібрані в справі і досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_10 , які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, підлягають кваліфікації за ст. 289 ч. 1 Кримінального кодексу України, вину обвинуваченого суд вважає доведеною.
Разом із тим суд визнає неналежним доказом у справі дані слідчого експерименту від 24 лютого 2016 року, під час якого доводилася можливість впізнання потерпілим ОСОБА_11 в нічний час, освітлюючи ліхтарем з вікна другого поверху особу, яка перебувала біля автомобіля поблизу під`їзду будинку. В ролі статиста у даному випадку був син потерпілого, а тому судом дані слідчого експерименту не можуть оцінюватися як належний доказ у справі.
Показання ОСОБА_10 , дані під час судового розгляду справи є непослідовними, зокрема, даючи показання в одному судовому засіданні, він вказує на те, що намагався завадити ОСОБА_12 , витягуючи його через дверку водія, а в іншому судовому засіданні виштовхуючи його з автомобіля через пасажирську дверку. Заперечення обвинуваченим своєї вини у скоєному суд розцінює як спосіб захисту, що має на меті уникнення відповідальності, та в повній мірі спростовано обвинуваченням.
Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, до кримінальної відповідальності притягується вперше, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, суду не наведено.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що мірою покарання, необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого повинна бути обрана міра покарання у вигляді обмеження волі, в силу статті 75 КК України від покарання ОСОБА_10 слід звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку.
Речові докази підлягають поверненню власнику.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 1 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.
Відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_10 обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця навчання, проживання та не виїжджати за межі країни без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1