АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 613/955/16-к Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1478/14 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі особи, яка претендує на власність спірного мана ОСОБА_7 , з участю його представника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою власника майна на ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 21.07.2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді вищевказаного районного суду від 21.07.2016 року задоволено клопотання прокурора по кримінальному провадженню № 0000043 від 09.06.2016 року про арешт майна та накладено арешт на сільськогосподарські культури вказані в ухвалі суду (Судова справа а.с. 203).

Як зазначено в ухвалі суду, 20.07.2016 року до Богодухівського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на наявні на земельних ділянках запаси, що перебувають біля вул. Північна в с. Мерло за межами населеного пункту Кленівської сільської ради сільськогосподарських культур пшениці, соняшнику та кукурудзи.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що земельною комісією Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області з земельних питань при здійсненні діяльності направленої на контроль за додержанням земельного законодавства, встановлено, що на території сел.. Мерло та Пісочин, що перебувають на території сільської ради, є землі запасу, частина яких була самовільно зайнята і використовується незаконно.

Встановлено, що в сел.. Мерло дві земельні ділянки запасу, що перебувають біля вул. Північна, за межами населеного пункту Кленівської сільської ради, розмір яких складає близько 80,00 га та 38,00 га, оброблені та засіяні сільськогосподарськими культурами повним масивом. В сел.. Пісочин одна земельна ділянка запасу, що перебуває біля вул. Пісочинська, за межами населеного пункту Кленівської сільської ради, розмір якої складає близько 40,00 га, оброблена та засіяна сільськогосподарськими культурами повним масивом.

Всі земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту с. Кленове Богодухівського району Харківської області та відповідно до рішення Кленівської сільської ради народних депутатів Богодухівського району Харківської області № 13 від 29.03.1993 року були передані громадянам України в право постійного користування, у зв`язку з чим даним особам видано державні акти на право постійного користування землею.

Було встановлено, що частина користувачів вищевказаних земельних ділянок, яким у 1993 році на підставі актів на право постійного користування надані земельні ділянки у користування, померли, у зв`язку з чим інші особи позбавлені права використовувати дані земельні ділянки, але незважаючи на це, частина земельних ділянок запасу, що перебувають в сел. Мерло біля вул. Північна, а саме 14,18 га із 80,00 га та 1,55 га із 38,00 га та в сел. Пісочин біля вул. Пісочинської, а саме 4,45 га із 40,00 га, були самовільно зайняті і використовуються незаконно, оскільки були оброблені та використовуються для вирощування сільськогосподарських культур.

Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з пропуском строку на апеляційне оскарження подали апеляційну скаргу.

ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 21.07.2016 року, скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на земельну ділянку площею 1,5 га, яка перебуває у його користуванні та в задоволенні клопотання прокурора в цій частині про арешт майна відмовити (Судова справа а.с. 213-219).

Апелянт посилається на те, що він не був присутній при постановленні оскаржуваної ухвали, тому не мав можливості у визначений законом строк оскаржити ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 21.07.2016 року та просить поновити цей строк.

Вказані обставини не спростовуються матеріалами справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності ознак вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України та обґрунтованості застосованого арешту майна.

Крім того зазначає, що право володіння і користування даною земельною ділянкою у ОСОБА_7 виникло та існує на законних підставах, що виключає наявність ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 , його представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги, вислухавши думку прокурора, який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню, апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню а апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 закриттю виходячи із наступного.

16.08.216 року до апеляційного суду Харківської області від ОСОБА_9 надійшла заява про відмову від апеляційної скарги.

На підставі ч. ч. 1,2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Таким чином, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 підлягає закриттю в зв`язку з відмовою апелянта від апеляційних вимог.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя послався на те, що арештоване майно, відповідає критеріям ст. 98 та п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Також ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним За наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Колегія суддів вважає, що вартість майна, яке належить арештувати повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в той час, як вартість майна, зазначеного в клопотанні прокурора фактично не з`ясовано.

Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України є земельна ділянка як об`єкт права власності.

Посилання прокурора в клопотанні на те, що врожай зернових культур соняшника являється предметом кримінального правопорушення є необґрунтованим.

Санкція ч.1 ст. 197 -1 КК України не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації врожаю.

Відомостей про наявність цивільного позову у кримінальному провадженні

№ 0000043 немає, прокурором не порушувалося питання щодо накладення арешту на вказаний врожай, саме з метою забезпечення цивільного позову.

Слідчим суддею вищенаведене, як і вимоги ч. 1 ст. 173 КПК та п. 2,4,5,6 ч. 2 ст. 173 КПК України не враховано.

Крім того, прохання прокурора про накладення арешту на врожай не узгоджується з вимогами ст. 171 КПК України, щодо необхідності зазначення точної кількості та індивідуальних характеристик майна про арешт якого йдеться у клопотанні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обгрунтованими, а тому ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на врожай сільськогосподарських культур, що знаходиться на земельній ділянці, яка розташована за межами населеного пункту на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області біля АДРЕСА_1 , а саме врожай соняшнику на земельній ділянці площею 1,5 га., що на підставі державного акту на право постійного користування землею була надана в користування ОСОБА_10 та перебуває у користуванні ОСОБА_7 підлягає скасуванню на підставі п. 1,3 ст. 409 та ч. 1 ст. 412 КПК України, а клопотання прокурора про накладення арешту в цій частині залишенню без задоволення.

На підставі ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання тягне за собою негайне повернення майна.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, ст.407, 418, 419, 423, 424 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 21.07.2016 року про задоволення клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0000043 за ч. 1 ст. 197-1 КК України про арешт майна, та накладення арешту на врожай сільськогосподарських культур, в частині накладення арешту на врожай сільськогосподарських культур, що знаходиться на земельній ділянці, яка розташована за межами населеного пункту на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області біля АДРЕСА_1 , а саме врожай соняшнику на земельній ділянці площею 1,5 га., що на підставі державного акту на право постійного користування землею була надана в користування ОСОБА_10 та перебуває у користуванні ОСОБА_7 , - скасувати.

В задоволенні клопотання прокурора в цій частині, - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , - задовольнити.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 закрити у зв`язку з відмовою апелянта від своїх апеляційних вимог.

Головуючий: Судді :