11-сс/775/54/2016(м)
263/2796/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження № 0000039 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 5 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Донецькій області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, громадянина України, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Донецькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.368, ч.1 ст.263 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що у другій половині грудня 2015 року, виконуючи обов`язки по здійсненню прикордонного контролю та пропуску на тимчасово окуповану територію на контрольному пункті в`їзду-виїзду (надалі КПВВ) «Гнутове», у складі спеціального підрозділу податкової міліції Державної фіскальної служби України «Фантом», діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на одержання особистого збагачення та незаконної наживи, поставив перед ОСОБА_8 категоричну вимогу передати йому грошові кошти за сприяння у безперешкодному перевезенні останньою товарів через КПВВ. При цьому ОСОБА_7 пригрозив ОСОБА_8 , що у разі її відмови виконати його вимогу про передачу грошових коштів, він, використовуючи надану йому владу буде вчиняти дії, що унеможливлять перевезення нею товарів через КПВВ «Гнутове» на тимчасово окуповану територію. ОСОБА_8 , не бажаючи настання шкідливих наслідків щодо своїх законних прав та інтересів, 9 лютого 2016 року була змушена передати грошові кошти у сумі 35 (тридцять п`ять) тисяч гривень, а 14 лютого 2016 року додатково ще 10 (десять) тисяч гривень.

Крім цього, в ході проведеного 3 березня 2016 року обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: предмети, схожі на боєприпаси, вогнепальну зброю, холодну зброю та вибухові речовини. При цьому встановлено, що ОСОБА_7 не має передбачено законодавством дозволу на їх зберігання. Також були вилучені грошові кошти, які ОСОБА_7 отримав як неправомірну вигоду.

3 березня 2016 року ОСОБА_7 затримано на підставі п.п.1,2 ч.1 ст.208 КПК України.

4 березня 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.263 КК України.

5 березня 2016 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 1 травня 2016 року включно, визначено розмір застави в сумі 800 000 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту. У разі відмови в задоволенні апеляційної скарги в частині обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зменшити розмір застави в межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати. Зазначає, що суд належним чином не перевірив та не обґрунтував наявність та доведеність ризиків і обставин, передбачених ст.ст.177,178 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, які б обґрунтовували утримання останнього під вартою, висновки слідчого та суду з цього приводу не доведені матеріалами провадження. Посилається на те, що слідчим суддею при постановленні рішення не враховано дані про особу підозрюваного, який не судимий, має постійне місце проживання, родину, на утриманні якого перебуває малолітня донька, позитивно характеризується, що, на його думку, буде належним чином впливати на процесуальну поведінку ОСОБА_7 . Крім того, вважає, що визначений розмір застави є надто великим та непомірним для підозрюваного, що заздалегідь позбавляє його права на внесення застави.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

При розгляді апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.176-178,183,184,194 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, пов`язаним з переховуванням від органів досудового розслідування або суду; перешкодою здійсненню кримінального провадження в будь-яких формах; незаконного впливу на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста; знищення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та правильно встановлено судом, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.263 КК України, покарання за одне з яких передбачене лише у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому до нього, згідно ч. 2 ст. 183 КПК України, може бути застосовано такий запобіжний захід як тримання під вартою. Зазначена підозра є обґрунтованою, так як матеріали провадження містять достатні дані з приводу цього, в тому числі показання свідка ОСОБА_8 , копії слідчих та оперативно-розшукових дій.

Застосовуючи до ОСОБА_7 такий запобіжний захід, як тримання під вартою, слідчий суддя дійшов правильного і обґрунтованого висновку, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо останнього слідчим доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, приховувати докази, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Такий висновок суду доведено також тими обставинами, що, незважаючи на наявність матеріалів, які позитивно характеризують ОСОБА_7 , він підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів, за один з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією, а тому існує реальна загроза втечі з боку останнього з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону, усі вони обґрунтовано покладені в висновок слідчого судді про наявність правових підстав для застосування запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів, як це вказано у апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Колегія суддів не бере до уваги наявні матеріали щодо позитивної характеристики самої особи підозрюваного, оскільки вони не спростовують висновки суду з врахуванням тяжкості самої підозри, тих обставин вчинення злочинів, у яких він підозрюється, а саме вчинення умисних дій корупційного характеру, та зазначених вище ризиків.

Крім того, слідчим суддею у відповідності до вимог ст.182 КПК України, з урахуванням даних щодо особи підозрюваного, обставин кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, визначено розмір застави, яка достатньою мірою гарантуватиме виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин слід визнати, що ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.196,370 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали колегія суддів не вбачає. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 не є слушними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176178,182,183,193,405,407 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 5 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Донецькій області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на 60 днів до 1 травня 2016 року включно та визначено розмір застави в сумі 800 000 грн., залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області