Справа № 138/2529/16-к
Провадження №:1-кп/138/161/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.10.2016 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду обвинувальний акт з доданими матеріалами по кримінальному провадженню №0000173 від 25.02.2016 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тропова Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, освіта середняспеціальна, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 17.02.2016 близько 14:00 години прибувши в с. Садова, Могилів-Подільського району на автомобілі марки «ИЖ 2717» синього кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , де знаходячись по вулиці Леніна в с.Садова, Могилів-Подільського району помітивши будинок в якому нікого не було і який був не замкнутий, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи прямий умисел спрямований на викрадення чужого майна з корисливим мотивом, відчинив вхідні двері, після чого незаконно проник в середину будинку за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 де вчинив крадіжку двох металевих ліжок із сітковими матрацами масою по 40 кілограм кожне, двох металевих дверцят від опалювальної грубки загальною масою 8 кілограм 875 грам разом із її металевою решіткою масою 4 кілограми 540 грам та плитою масою 22 кілограми 80 грам, що знаходилися в залі (кімнаті).

Після того ОСОБА_4 вказані вище викрадені речі, самостійно, завантажив до багажного відділу автомобіля та вирушив до м.Могилева-Подільського, після чого 18.02.2016 близько 14:00 години збув їх в пункті прийому металобрухту ТОВ «Ферко», що знаходиться в м.Могилеві-Подільському по вулиці Гагаріна, 25 Б, за що отримав грошову винагороду в розмірі 230,00 грн.

Згідно довідки вартості виданої ТОВ «Ферко» вартість одного кілограму чорного металу станом на 17.02.2016 становила 2 гривні.

Таким чином, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 230 гривень 99 копійок.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднаного з проникненням у житло.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ч.3 ст.185 КК України визнав. Підтвердив усі обставини вказані в обвинувальному акті. Суду пояснив, зокрема, що взимку 2016 року він в пошуках засобів заробітку шукав металобрухт. Заїхавши в с.Садова Могилів-Подільського району Вінницької області помітив будинок, як на його погляд нежилий, оскільки там була розваленою частина будови, впевневшись, що будинок відчинений і у ньому нікого немає проник в середину будинку та зібрав там увесь метал, після чого погрузив його в автомобіль яким приїхав, а на наступний день здав метал в пункті прийому за що отримав кошти в розмірі 230,00 грн. Даний злочин він вчинив внаслідок важкого матеріального становища та необхідністю коштів на лікування новонародженої дочки. У вчиненому він розкаюється. Сприяв слідству. Матеріальну шкоду потерпілій він відшкодував шляхом сплати їй обумовленої між ними суми коштів за вартість викраденого майна, а саме 400,00 грн. Також пояснив, що у нього на утриманні є малолітня дочка і він проживає з її матір`ю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Також в дружини є ще син від першого шлюбу, якого обвинувачений також утримує.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила в заяві, що претензій до обвинуваченого вона немає. Усі кошти він їй повернув. При вирішенні справи вона покладається на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит потерпілої і свідка та дослідження усіх документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та тих, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином..

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, не одружений, однак має на утриманні малолітню дочку та проживає з її матір`ю і з ними також проживає ще одна малолітня дитина. По місцю проживання обвинувачений негативно не характеризується. Шкоду потерпілій він відшкодував, що підтверджується заявою потерпілої поданою до суду. Цивільний позов до обвинуваченого на стадії досудового розслідування, підготовчого судового засідання та до судового розгляду справи не пред`являвся. На обліку в лікарів нарколога та психіатра він не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди потерпілій особі.

На підставі викладеного суд, зважаючи на наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжує, особу обвинуваченого, а саме те, що раніше він не судимий, має на утриманні малолітню дочку, негативно не характеризується, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розмір шкоди та те, що вона уже ним відшкодована потерпілій особі, вважає, що ОСОБА_4 заслуговує на призначення покарання у виді позбавлення волі в межах нижньої межі санкції статті, а також те, що його виправлення можливе в умовах без ізоляції від суспільства, що дає підстави суду звільнити його від відбування даного покарання з випробуванням із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.12, 63, 66, 75, 76, ч.3 ст.185 КК України, ст.ст.100, 122-124, 349, 368-370, 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч.2 ст.76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 рік шість місяців та покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 87, 96 грн.

Речовий доказ автомобіль марки «ИЖ 2717» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_4 , повернути останньому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1