справа № 732/766/16-к
провадження № 1-кп/732/53/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 01.03.2016 року по обвинуваченню за ч.1 ст. 185 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ваганичі, Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 15 січня 2016 року близько 09 години 00 хвилин, перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю господаря у кімнаті шляхом вільного доступу таємно викрав грошові кошти у сумі 3000 гривень, належні останньому, які зберігались в обкладинці для паспорта у шафі розташованій в кімнаті будинку, чим заподіяв йому матеріальних збитків на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив обставни, викладені в обвинувальному акті. У своїх показаннях суду пояснив, що 15 січня 2016 року вдома у потерпілого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 проводжали Старий рік, вживали спиртні напої. Вранці близько 09 години 00 хвилин, коли потерпілий пішов за черговою пляшкою горілки, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку один, відчинив шафу, із скриньки вийняв обкладинку паспорту, в якій знайшов гроші в сумі 3000 гривень і забрав їх собі. Після чого таємно для потерпілого переніс їх до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 . Гроші витратив на продукти харчування, частину грошей віддав ОСОБА_6 , перед якою мав борг, частину витратив в магазині, віддавши продавцю ОСОБА_7 , решту витратив на себе. Оскільки крадіжку він вчиняв таємно, будь-які свідки події кримінального правопорушення відсутні. У вчиненому щиро кається. Наголошує, що вчинив кримінальне правопорушення виключно через те, що перебував у стані сп`яніння. Оскільки із потерпілим виник спір щодо суми викраденого, прийняти відшкодування від обвинуваченого 3000 гривень потерпілий відмовляється. Цивільний позов потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3000 гривень визнає. Одночасно заперечує свій обов`язок відшкодувати потерпілому моральну шкоду в сумі 2000 гривень.

Потерпілий заявив клопотання про судовий розгляд кримінального провадження без його участі (а.с. 28). У підготовчому судовому засіданні потерпілим заявлено цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_4 на свою користь 3000 гривень матеріальної шкоди та 2000 гривень моральної шкоди.

Крім фактичних даних, встановлених під час допиту обвинуваченого, судом з`ясовано фактичні дані, що відображені у протоколі слідчої дії огляду місця події від 01.03.2016 року, інформацію, що міститься у протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2016 року та в рапорті первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону до чергової частини Городнянського відділення поліції від 01.03.2016 року, а також відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, згідно протоколу огляду місця події від 01.03.2016 року встановлено, що в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в одній із кімнат, ліворуч від входу за дерев`яною лавкою розташована дерев`яна шафа бежевого кольору. Потерпілий ОСОБА_5 вказує, що у нижній лівій шухляді в обкладинці з паспорта лежали гроші загальною сумою 5000 гривень, а саме: 25 купюр номіналом по 200 гривень кожна. При відчиненні шухляди було виявлено обкладинку для паспорту синього кольору з відтиском гербу України, грошей в середині не виявлено.

Місце знаходження грошей на момент вчинення крадіжки узгоджується з даними встановленими під час допиту обвинуваченого. Тільки йому могли бути відомі такі обставини внаслідок його причетності до вчинення злочину.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вірно квалфіковані за ч.1 ст. 185 КК України.

У відповідності до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводився лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Факт крадіжки решти 2000 гривень остаточною підозрою, пред'явленою ОСОБА_4 не охоплено. Додаткове обвинувачення в суді не висунуте.
Суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Підстави для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення відсутні.
Разом з тим, оскільки до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 01.03.2016 року внесені відомості за заявою потерпілого про фактичне викрадення з його будинку коштів в сумі 5000 гривень (25 купюр номіналом по 200 гривень), потерпілий вправі вимагати від органу досудового розслідування встановлення осіб причетних до крадіжки решти грошей в сумі 2000 гривень. Процесуальне рішення органом досудового розслідування в цій частині не прийнято.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненного злочину, особу винного його вік, сімейний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання. Обставиною, яка пом`якшує покарання винному є щире каяття, а обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

З урахуванням даних про особу винного, який є пенсіонером, раніше не судимий, суд вважає, що до нього слід застосувати покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, яке є необхідним і ефективним покаранням для досягнення мети, визначеної у ст. 50 КК України. При цьому судом враховується майновий стан винного.

Обране покарання суд визнає достатнім покаранням для запобігання вчинення нових злочинів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Матеріально-правовою базою при вирішенні у кримінальному провадженні позовів про відшкодування шкоди є норми цивільного законодавства.

Розмір матеріальної шкоди, на який вказує потерпілий (а.с. 22) слід стягнути з винного на користь потерпілого у відповідності до ст. 1166 ЦК України. Матеріальні збитки, відповідають обвинувальному акту, а тому є підстави для стягнення наведеної суми на користь потерпілого у судовому порядку, оскільки в позасудовому порядку матеріальні збитки не відшкодовані.

Розмір моральної шкоди є адекватним душевним стражданням, які зазнав потерпілий від умисних дій винного, а право потерпілого на відшкодування такої шкоди гарантується ст. 23 ЦК України.

Статтею 23 ЦК України зазначено що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправної поведінкою щодо неї.

Згідно з п. п. 6,7,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 25.01.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» слідує що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розв`язуючи вимоги в частині покладення на обвинуваченого обов`язку відшкодувати потерпілому моральну шкоду, суд встановив наступні чинники: наявність такої шкоди для потерпілого, протиправність діяння заподіювача, причинний зв`язок між шкодою та діянням винного. Судом встановлено, що збережені кошти, які викрав обвинувачений, були єдиним джерелом до існування потерпілого. Протягом півроку такі кошти винним потерпілому не повернуті, внаслідок чого він змушений був обмежувати себе у своїх потребах. Дущевні страждання потерпілого поглиблені тим, що він змушений був приймати участь у слідчих діях, витрачати час на прибуття в суд (підготовче засідання та перше судове засідання), крім того, обвинувачений поводиться зухвало, що також поглиблює страждання потерпілого. З`ясувавши при розгляді кримінального провадження, що така шкода для потерпілого заключається у душевних стражданнях внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого, суд вважає, що грошовий еквівалент спричиненої моральної шкоди є адекватним сумі 2000 гривень, що відповідає вимогам розумності.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Клопотань про обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили від учасників не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3000 (три) тисячі гривень в рахунок відщкодування матеріальної шкоди та 2000 (дві) тисячі гривень в рахунок відщкодування моральної шкоди.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, направити потерпілому.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1