Справа № 405/912/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора: ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за кримінальним провадженням №0011391 від 25.11.2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, з незакінченою середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживачого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, за наступних обставин.

24.11.2015 року приблизно в 22:30 год., ОСОБА_6 , знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , в цей час з метою таємного викрадення чужого майна вирішив проникнути на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , по цій же вулиці. Перелізши через паркан на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 виник намір на таємне викрадення чужого майна, із сараю, розташованого на території вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою наживи ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, ривком витягнув скобу на якій висів навісний замок та проник до сараю, звідки викрав три металеві труби довжиною близько 2 м. кожна, дерев`яну коробку з металевими кранами в кількості 6 штук, та перехідниками до кранів в кількості 9 штук, сітку рабицю, дві паяльні лампи, пилку по дереву, щітку по металу та серп вартістю зі слів потерпілого 5000 грн., а також металеві тиски, вартість яких, згідно висновку експерта №3 від 28.01.2016р., складає 663 грн. 33 коп.

З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 5663 грн. 33 коп.

Крім цього, 25.11.2015 року, приблизно в 22:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив повторно проникнути на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , по цій же вулиці. Перелізши, через огорожу, на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 виник намір на таємне повторне викрадення чужого майна, із сараю, розташованого на території вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою наживи ОСОБА_6 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, повторно, ривком витягнув скобу на якій висів навісний замок та проник до сараю, звідки викрав велосипед марки «ЗІС», вартість якого, згідно висновку експерта №3 від 28.01.2016р., складає 790 грн.

З місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину визнав повністю, цивільний позов визнав частково, зазначивши, що не згоден із кількістю викраденого майна зазначеного в позові та із сумою заявленного позову, не заперечив проти фактичних обставин кримінального правопорушення і пояснив, що 24.11.2015 р. вночі, переліз через огорожу домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , з метою крадіжки. Зазначив, що він є сусідом потерпілого, будинок сусіда розташований поруч з його будинком. Вказав, що коли проник у двір підійшов до сараю, який був закритий на скобу із замком, він витягнув стержень скоби і відкрив двері до сараю. Із сараю взяв 3 металеві труби приблизно по 2 метри кожна, металевий бак, дерев`яну коробку з металевими кранами, металеву сітку від кроваті, 2 паяльні лампи, шматочки дроту та пилку по дереву. Викрадене перекинув через огорожу у свій двір і сховав у прибудові, а потім мав намір здати викрадене на метал. На другий день, вночі, вирішив знову проникнути у двір потерпілого щоб викрасти із сараю велосипед і тиски, які бачив у сараї напередодні. Коли підійшов до сараю, то витягнув скобу із замка та зайшов усередину. З сараю викрав тиски і велосипед, які перекинув через огорожу і сховав у прибудові. 26 листопада по оголошенню в газеті знайшов покупця на тиски, які продав за 260 грн. 27 листопада прибули працівники поліції, які вилучили викрадене і передали все у його присутності потерпілому. Ствердив, що намагався відшкодувати потерпілому шкоду у сумі 500 грн, але той відмовився, сказавши при цьому, що йому потрібно 5 000 грн. Пізніше поштовим переказом відправив потерпілому 280 грн. в рахунок відшкодування шкоди.

У вчиненному розкаявся.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які у відповідності до ст.ст.85,86 КК України є належними і допустимими.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 який пояснив, що 17 листопада 2015 р. виявив, що на сараї не було замка, потім виявив пропажу ключів. Але йому було погано і він у міліцію не звертався. 24.11.2015 р. побачив, що замок на сараї зламаний. Із нього пропали тиски, кувалда і ще дещо, після цього він звернувся у міліцію. В цей же день працівники міліції прибули у його домоволодіння, де все оглянули, намагались опитати сусідів, але нікого не було вдома. 25 листопада побачив, що замок знову зламаний і виявив пропажу велосипеда та ще деяких речей. 27 листопада прибули працівники міліції, які виявили викрадені у нього речі у ОСОБА_7 . Вважає, що не всі речі які були у нього викрадені виявили у ОСОБА_7 .Зазначив, що від крадіжки переносив моральні страждання, нервував, відчував головний біль, слабкість. Ствердив, що взагалі погано себе почуває, до крадіжки почував себе добре, сумма моральних страждань складає 300 000 грн. Розмір шкоди, завданої крадіжкою складає 60 тис. грн., вартість викраденого встановлював на власний розсуд. На думку потерпілого обвинувачений повинен понести суворе покарання.

- висновком експерта №3 від 28.01.2016 року щодо вартості викраденого майна, згідно якого ринкова вартість велосипеду «ЗіС» може складати 790 грн. Ринкова вартість металевих тисків може складати 663 грн. 33 коп. (т.1 а.с.53-56);

- протоколом огляду місця події від 27.11.2015 року з фототаблицею ( т.1 а.с.61-66);

- протоколом огляду предмету від 02.12.2015 року (т.1 а.с.65);

- речовим доказом ( т.1 а.с.66);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , згідно якого підозрюваний розповів про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, а саме крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_5 (т.1 а.с.67-68).

Аналіз наведених доказів свідчить про повну доказаність вини ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка),вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Прокурором 15.08.2016 р. змінено обвинувачення.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов на відшкодування шкоди у сумі 360 тис. грн., яка складається з вартості викраденого майна у сумі 60 тис. грн. та моральної шкоди у розмірі 300 тис. грн.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням наведенного, суд прийшов до висновку, що потерпілим не доведено розмір позову в частині відшкодування матеріальної шкоди у сумі 60 тис. грн. Так, в судовому засіданні не надано будь яких доказів щодо підтвердження цієї суми позову. Крім цього не доведено, що обвинуваченим викрадено саме таку кількість майна, яка вказана у позові. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги потерпілого щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, на суму 663 грн. 33 коп.

Разом з цим, суд прийшов до переконання, що між винними діями обвинуваченого ОСОБА_6 і негативними наслідками, які настали для потерпілого існує причинний зв`язок, а тому потерпілий міг переносити моральні страждання.

З урахуванням наведенного, у відповідності до положень ст.23 ЦК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 300 грн.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, як особа характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, для обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України судом не визнано.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, оскільки суд прийшов до висновку, що саме таке призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 663 грн. 33 коп. матеріальної шкоди та 300 грн. моральної шкоди.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кропивницький протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1