Ухвала
іменем україни
9 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , такого, що судимості не мав,

за участю прокурораОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 з вимогами про перевірку судових рішень щодо останнього.

Вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 21 травня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 365 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 1 рік.
ОСОБА_5 позбавлено 12 рангу державного службовця.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
У вироку вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржено.

Як зазначено в резолютивній частині ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 23 вересня 2015 року, вказаною ухвалою вирок щодо ОСОБА_5 залишено без зміни. В порядку ст. 404 КПК України з мотивувальної частини вироку виключено вказівку суду про те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_8 дають покази про те, що не скоювали правопорушення з метою уникнення від відповідальності.

ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він, працюючи головним державним інспектором сектору оперативної роботи Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Тернопільській області та будучи працівником правоохоронного органу, перевищив службові повноваження, що супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 7 грудня 2013 року приблизно о 0 годині, повертаючись разом з працівниками цього ж управління ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на турбазу «Росинка» із с. Городок Заліщицького району Тернопільської області, де вони згідно плану-паказу №00036 від 27 листопада 2013 року перебували в рибоохоронному рейді по руслах річок Заліщицького району Тернопільської області, помітили в центрі с. Касперівці Заліщицького району Тернопільської області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в руках останнього був поліетиленовий пакет.

Вирішивши, що в пакеті знаходиться незаконно виловлена риба ОСОБА_5 , перебуваючи в належному йому автомобілі марки Форд Коннект, державний номерний знак НОМЕР_1 , викрикнув до ОСОБА_11 щоб той висипав вміст пакета та йшов геть. В результаті між ними виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_10 забрав у ОСОБА_11 пакет та вони пішли далі в напрямку центру села. Надалі, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вийшли з автомобіля, останній підбіг до ОСОБА_10 і завдав йому удар рукою в область шиї. Після чого, ОСОБА_5 , якого ОСОБА_10 утримував за обидві руки, зумів вирватись та діставши гумовий кийок завдав ним ОСОБА_10 удар по голові, заподіявши легкі тілесні ушкодження.

Після зауваження іншого потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_5 передав гумовий кийок ОСОБА_8 й продовжив завдавати кулаком руки удари ОСОБА_10 .

ОСОБА_8 у цей час гумовим кийком завдав удари ОСОБА_12 , заподіявши легкі тілесні ушкодження.

Окрім того, ОСОБА_5 , 08 грудня 2013 року приблизно о 4 годині, поблизу приміщення сільської ради с. Касперівці Заліщицького району, куди прийшли ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , в порушення вимог п. 5.12 Інструкції про порядок придбання, зберігання, обліку, перевезення, носіння і використання вогнепальної зброї, боєприпасів та спеціальних засобів державними інспекторами органів рибоохорони Головрибводу Державного комітету рибного господарства України N86 від 15 червня 1998 року, не попередивши про намір використання спеціальних засобів, застосував до ОСОБА_10 спецзасіб газовий балон «Терен 4М».

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час розгляду провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати судові рішення, а кримінальне провадження закрити. Мотивуючи касаційну скаргу захисник зазначає, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції є невмотивованим, не відповідає вимогам ст. 370 КПК України й ґрунтується на недопустимих доказах. Зазначає захисник і про те, що судом першої інстанції порушено вимоги закону щодо повного фіксування судового процесу технічними засобами. За доводами скаржника ОСОБА_5 діяв у межах, передбачених ст. 36 КК України, оскільки йому самому було заподіяно тілесні ушкодження при виконанні покладених на нього завдань.

За твердженням захисника, апеляційний суд залишив поза увагою всі зазначені недоліки.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав касаційну скаргу необгрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвала апеляційного суду це судове рішення вищого суду щодо законності та обґрунтованості судового рішення, що перевіряється в апеляційному порядку, і повинна відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, тобто бути законною та обґрунтованою. Крім того, ухвала апеляційного суду за своїм змістом має відповідати вимогам ст. 419 КПК України, відповідно до пункту другого частини першої якої в мотивувальній частині ухвали необхідно зазначити короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; встановлені судом першої інстанції обставини; встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Відповідно до частини другої вказаної статті при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Для наведення в ухвалі таких підстав апеляційний суд має проаналізувати всі доводи, що містяться в апеляції і на кожен із них дати відповідь.

Розглядаючи апеляційні скарги скаржників, у тому числі й прокурора, апеляційний суд зазначених положень закону не дотримався.
Я вбачається зі змісту ухвали, апеляційний суд не надав відповіді на всі зазначені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 доводи.
Так, окрім іншого, скаржник в апеляційній скарзі: зазначав про порушення вимог ст.ст. 87 89 КПК України під час досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 було допитано як свідка, й пізніше оголошено підозру; стверджував і про безпідставність використання судом показань потерпілих та свідка, які самі побили засуджених і щодо яких відкрито кримінальне провадження за ст. 345 КК України; вказував, що судом не надано оцінки тому, що чорний пакет не долучено в якості речового доказу; наводив доводи про недопустимість доказів у вироку, оскільки поряд із встановленим фактом відсутності протоколу огляду місця події, яке за показаннями свідки начальника слідчого відділу Залішицьиого РВ УМВСУ в Тернопільській області не оглядалось, суд вказує на гумовий кийок без зазначення джерела його походження; посилався на порушення судом вимог ст. 358 КПК України, оскільки прокурором не оголошувався зміст процесуального документу, переданого до суду, а лише його назва, чим порушено право сторони захисту ставити запитання щодо цього документу свідкам, експертам, спеціалістам; скаржився на невідповідність змісту вироку вимогам п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України.
Апеляційний суд вказані доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не перевірив і відповіді на них не дав. Апеляційний суд не навів в ухвалі переконливих підстав прийнятого ним рішення щодо законності вироку відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не дав вичерпної відповіді на всі доводи скарги захисника, не сформулював належним чином висновки щодо обґрунтованості засудження вказаних осіб, не розкрив суті доводів цієї скарги і не проаналізував їх.

Наведене свідчить про те, що апеляційна скарга захисника розглянута не по суті, а формально.

Отже, ухвалу апеляційного суду не можна визнати такою, що відповідає вимогам ст. 419 КПК України, тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду необхідно ретельно перевірити і проаналізувати всі доводи апеляційної скарги прокурора, дати на них відповідь та постановити законне рішення.

Оскільки судом касаційної інстанції встановлено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, ухвала апеляційного суду скасовується в порядку ч. 2 ст. 433 КПК України й у частині засудження ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 23 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 та в порядку ч. 2 ст. 433 КПК України щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15