Справа № 450/2231/15-к Провадження № 1-кп/450/43/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 185 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001254 від 11.08. 2016 р. стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, військово не зобов`язаного, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, а саме: 12.10.1987 року Ялтинським районним судом АР Крим за ст. 140 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, 22.07.1991 Личаківським районним судом м. Львова, за ст. 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, 25.12.2000 року Шевченківським районним судом м. Львова, за ст.17 ч. 2, ст. 140 ч. 2, ст. 143 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, 29.06.2006 року Личаківським районним судом м. Львова, за ст. 307 ч. 2, ст. 317 ч. 2 КК України до 6 років і 6 місяців позбавлення волі, 30.12.2011 року Галицьким районним судом м. Львова, за ст. 384 ч. 2, ст. 70 ч. 4, ст. 395, ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст. 289 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років і 6 місяців позбавлення волі, 24.01.2013 року Шевченківським районним судом м. Львова за ст. 395 КК України до 1 місяця позбавлення волі, 16.12.2013 року Шевченківським районним судом м. Львова за ст. 263 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, 20.04.2015 року Франківським районним судом м. Львова за ст. 386 ч. 1, ст. 125 ч. 1, ст. 70, ст. 71 КК України до арешту строком 2 місяці, 05.10.2015 року Шевченківським районним судом м. Львова за ст. 395 ч. 1 КК України до 3 місяців арешту, 20.11. 2015 року Сихівським районним судом м. Львова зміненим ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18.02. 2016 року за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 4 місяців позбавлення волі, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
встановив:
обвинувачений ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово судим за вчинення корисливих злочинів в останній раз 20.11. 2015 року Сихівським районним судом м. Львова зміненим ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18.02. 2016 року за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, 11.08.2015 року близько 01:00 год. Перебуваючи в м. Пустомити по вул. Шевченка та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до автомобіля марки БМВ-318, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , з якого шляхом вільного доступу, таємно викрав два номерні знаки, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 147 грн. 96 коп.
12.08.2015 року, близько 02:00 год. обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись в м. Пустомити по вул. Відродження, 1, та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів підійшов до автомобіля марки Сітроен С4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , з якого шляхом вільного доступу, таємно викрав два номерні знаки, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 147 грн.96 коп.
12.08.2015 року, близько 03:00 год. обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись в АДРЕСА_2 , та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів підійшов до автомобіля марки Део Матіз, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , з якого шляхом вільного доступу, таємно викрав два номерні знаки, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 на суму 147 грн.96 коп.
12.08.2015 року, близько 22:00 год. обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись в м. Пустомити по вул. Грушевського та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів підійшов до автомобіля марки Опель Віваро, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , з якого шляхом вільного доступу, таємно викрав два номерні знаки, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на суму 147 грн. 96 коп.
12.08.2015 року, близько 23:00 год. ОСОБА_3 знаходячись в м. Пустомити по вул. Грушевського, та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів підійшов до автомобіля марки Тойота Яріс, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_10 , з якого шляхом вільного доступу, таємно викрав два номерні знаки, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 на суму 147 грн.96 коп.
Отже, ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та дав суду наступні покази:
він (обвинувачений) раніше неодноразово судимий, після відбування покарань не працює, тому з метою отримання «наживи» вирішив зняти з декількох автомобілів номерні знаки та в подальшому за винагороду повернути їх власникам. При цьому на автомобілі залишав лист паперу із власним номер телефону, щоб власники номерних знаків могли з ним зв`язатися. З метою реалізації свого умислу він (обвинувачений) 12.08.2015 року, вночі близько 02:00 год. в м. Пустомити по вул. Відродження, 1, підійшов до автомобіля марки Сітроен С4, та за допомогою викрутки зняв з нього номерні знаки та залишив на автомобілі номер телефону. Алогічним способом він обвинувачений зняв номерні знаки з автомобілів Део Матіз, Опель Віваро, Тойота Яріс. Проте, викрадаючи номерний знак з автомобіля Тойота Яріс він був виявлений невідомими особами, які його зупинили, коли він (обвинувачений) йшов від автомобіля.
Судом у судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінально провадження та у добровільному порядку без будь-якого тиску дає свої пояснення, обвинуваченому зрозуміло, що при апеляційному розгляді справи він буде обмежений у праві на оскарження обставин кримінального провадження.
З`ясувавши думку учасників процесу, які не заперечують проти не дослідження доказів, які ніким не оспорюються, суд прийшов до висновку про необхідність визнати недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
За кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 останній підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку кримінального провадження, характер вчинених злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину визнав повністю, активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, усунув заподіяні злочином збитки шляхом повернення викрадених номерних знаків, ці обставини враховуються судом, як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
На підставі вищенаведеного, враховуючи:
особу обвинуваченого, який:
раніше неодноразово судимий 20.11. 2015 року Сихівським районним судом м. Львова зміненим ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18.02. 2016 року за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 4 місяців позбавлення волі, з конфіскацією особистого майна, (вирок Сихівського районного суду міста Львова від 20.11. 2015 року, ухвала Апеляційного суду Львівської області від 18.02. 2016 року у справі № 464/8277/15-к).
за місцем проживання характеризується позитивно /Характеристика № 406 / вх.- 72 від 13.06. 2015 року, видана ЛКП «Тополя - 406» /;
на наркологічному та психо - неврологічному обліку не числиться /Довідка № 4920 від 13.08. 2015 року, Довідка № 2519-д від 14.08. 2015 року/;
має постійне місце проживання;
не працюючий, доходів не отримує,
обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого,
суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства та вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції частини статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений обвинуваченим злочин у виді позбавлення волі із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.
Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.
Судових витрат у кримінальному провадженні немає.
Речові докази у кримінальному провадженні:
блокнот в обкладинці червоного кольору, зубило, що добровільно видані ОСОБА_3 та визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001254 від 11.08. 2016 р., згідно п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України слід конфіскувати;
номерні знаки: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_4 , ВС 09 85 ВР, згідно п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, слід вважати повернутими законним володільцям.
Сторони клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли, підстав обирати обвинуваченому запобіжний захід немає.
Також, ОСОБА_3 у час відбуття покарання слід зарахувати строк відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20 березня 2013 року з 09 серпня 2013 року по 09 вересня 2013 року та строк попереднього ув`язнення з 25 травня 2011 року по 14 травня 2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення та два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 слід рахувати з часу звернення до виконання вироку Сихівського районного суду м. Львова від 20.11.2015 року зміненого ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18.02. 2016 року, а саме з 21.03.2016 року.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком у виді двох років позбавлення волі більш суворим, призначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.11.2015 року зміненого ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18.02. 2016 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 /семи/ років 4 /чотирьох/ місяців позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з часу звернення до виконання вироку Сихівського районного суду м. Львова від 20.11.2015 року зміненого ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18.02. 2016 року, а саме з 21.03.2016 року.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу засудженому ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази у кримінальному провадженні:
блокнот в обкладинці червоного кольору, зубило, що добровільно видані ОСОБА_3 та визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001254 від 11.08. 2016 р.,- конфіскувати;
номерні знаки: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_4 , НОМЕР_1 , - вважати повернутими законним володільцям.
Зарахувати ОСОБА_3 у час відбуття покарання строк відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20 березня 2013 року з 09 серпня 2013 року по 09 вересня 2013 року та строк попереднього ув`язнення з 25 травня 2011 року по 14 травня 2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення та два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
СуддяОСОБА_1