ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4716/16-к
Провадження № 1-кс/210/1323/16

"25" листопада 2016 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на дії, бездіяльність, рішення органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000000064 від 28 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України
особи, які беруть участь у розгляді скарги: скаржник - ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим. В обґрунтування скарги, заявник посилається на ті обставини, що Другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 28.09.2016 року, відомості до ЄРДР у якому внесені на підставі ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу на підставі заяви ОСОБА_3 на неправомірні дії працівників Саксаганського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. 13.10.2016 року була прийнята постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, яку він отримав 19.10.2016 року, також надав свідчення слідчому, долучив, та надав копії необхідних документів на підтвердження обставин викладених у заяві. Також скаржник звернувся із заявою про визнання потерпілим. Одже наразі у слідства є всі підстави для прийняття обґрунтованого та мотивованого рішення по цьому питанню. Скаржник просить скасувати постанову слідчого ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 від 13.10.2016 року за № 17/2-064 кп 16.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав доводи, викладені у поданій ним до суду скарзі. Просив задовольнити його скаргу.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Прокурор в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши заявника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що Саксаганським РВ Криворізького МУ м.Кривого Рогу внесені відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ст.121 ч.1 КК України та відкрите кримінальне провадження за № 0003180 від 18.08.2014 року.

Також встановлено, що 22.09.2014 року за висновком спеціаліста № 2139 на підставі судово-медичного обстеження у гр. ОСОБА_3 виявлені ушкодження, які відносяться до Легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Встановлено, що 28.09.2016 року до Криворізької місцевої прокуратури № 3 надійшла ухвала Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, якою зобов`язано прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області внести відомості за заявами ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення слідчим Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській Області за ст. 374 КК України за фактом порушення права на захист. Внесені відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ст. 374 КК України та відкрите кримінальне провадження за № 0000064 від 28.09.2016 року.

У подальшому 13.10.2016 року слідчим ОСОБА_4 була винесена постанова якою ОСОБА_3 було відмовлено у визнані його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000064 від 28.09.2016 року.

В ході досудового розслідування ОСОБА_3 був допитаний 19.10.2016 року слідчим ОСОБА_4 в якості свідка.

До винесення постанови, яка оскаржується, ОСОБА_3 не звертався із заявами про залучення його в якості потерпілого.

Слідчий суддя розглядає скаргу в межах заявлених вимог та керуючись ст.303 КПК України, яка містить перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до суду.

Вирішуючи скаргу, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно з пункту 5) частини 1 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на їх оскарження визначені в частині ст.303 КПК України, зокрема: пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України, передбачено право на оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до положень ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч.2 ст.91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно із ст. 92 КПК України обов"язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих ( розшукових) дій та негласних слідчих дій, витребування від юридичних та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, допиту свідків та проведення інших процесуальних дій передбачених цим Кодексом (ст.93 ч.2 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч.2 ст.94 КПК України).

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, які не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки. Аналогічні положення містяться у частині 2 статті 113 КПК України, де зазначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Статтею 116 КПК України також встановлено, що процесуальні дії мають виконуватись у встановлені цим Кодексом строки.
Згідно з статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Як вбачається з матеріалів справи, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 28.09.2016 року, розпочато за ст. 374 КК України на підставі ухвали слідчого судді.

Статтею 374 КК України передбачено відповідальність за недопущення чи ненадання своєчасно захисника, а також інше грубе порушення права підозрюваного, обвинуваченого, підсудного на захист, вчинене особою, яка провадить дізнання, слідчим, прокурором або суддею.

Основним безпосереднім об`єктом злочину є конституційне право підозрюваного, обвинуваченого, підсудного на захист. Додатковим факультативним об`єктом може виступати свобода та недоторканність зазначених осіб, їх здоров`я, честь та гідність, майнові блага.

Потерпілими від цього злочину можуть бути підозрюваний, обвинувачений або підсудний.

Об`єктивна сторона злочину полягає у: 1) недопущенні чи ненаданні своєчасно захисника; 2) іншому грубому порушенні права потерпілого на захист. Право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного на захист включає право захищатися від підозри та обвинувачення, а також право захищати свої особисті і майнові інтереси. Форми реалізації права на захист підозрюваного, обвинуваченого і підсудного передбачені кримінально-процесуальним законодавством. Підозрюваний, обвинувачений і підсудний мають право захищатися від підозри та обвинувачення, а також обстоювати свої законні інтереси особисто або за допомогою захисника. КПК передбачає випадки, коли участь захисника є обов`язковою.

Недопущення захисника має місце у випадках невиконання особою, яка провадить досудове розслідування , прокурором або суддею вимог КПК про допуск захисника до участі у справі в будь-якій стадії процесу, коли захисник запрошується підозрюваним, обвинуваченим чи підсудним. Ненадання своєчасно захисника має місце при невиконані встановленого порядку призначення захисника у випадках, передбачених КПК. Інше грубе порушення права підозрюваного, обвинуваченого, підсудного на .захист може мати місце, наприклад, у випадку впливу на потерпілого з тим, щоб останній відмовився від запрошеного чи призначеного захисника, непризначення захисника у випадках, передбачених законом, тощо.

Злочин вважається закінченим з моменту вчинення передбачених ст. 374 КК України дій.

Таким чином, у разі якщо в ході досудового розслідування буде встановлено відсутність підстав та доказів того, що права ОСОБА_3 на захист не порушені, це є підставою для прийнятття процесуального рішення в порядку ст. 284 КПК України.

Посилання слідчого на те, що є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, без встановлення усіх обставин, що визначені ст. 91 КПК України, є необґрунтованим та передчасним.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови слідчого від 13 жовтня 2016 року з підстав її передчасності та теобгрунтованості.

Також слідчий суддя роз"яснює, що за результатами розгляду скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України слідчий суддя може прийняти одне з таких рішень: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ч. 1 п.5 ст.303 КПК України рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; може бути оскаржено до слідчого судді.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в ОВС другого СВ слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 13 жовтня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 000000064 від 28 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 000000064 від 28 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України - повернути Другому СВ слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області - для продовження досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 29 листопада 2016 року о 14 год.55 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1