Справа № 143/665/15-к
Провадження №11-кп/772/808/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «11» серпня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000253 від 03.08.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , українця,
громадянина України, раніше судимого:
- 16.03.1994 року Козятинським районним судом
за ч. 2 ст. 118 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 07.06.1995 року звільнений з Піщанської виправної
колонії № 59 за ст. 5 Указу Президента про амністію
від 19.04.1995 року;
- 04.08.1998 року Погребищенським районним судом
за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років виправних робіт;
- 23.03.2000 року Погребищенським районним судом
за ч. 2 ст. 140 КК України до 8 місяців позбавлення волі;
на підставі ст. 42 ч. 3 КК України приєднано частково
невідбуте покарання за вироком Погребищенського
районного суду від 04.08.1998 року та призначено
покарання у вигляді 1 року позбавлення волі;
- 20.12.2000 року звільнений за постановою Староміського
районного суду від 18.12.2000 року умовно - достроково з
невідбутим строком 3 місяці 5 днів;
- 20.10.2005 року Погребищенським районним судом за ч. 3
ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 15.04.2008 року за постановою Староміського районного
суду м. Вінниця від 07.04.2008 року звільнений умовно
достроково з не відбутим строком 1 рік 2 місяці 22 дні;
- 19.04.2013 року Погребищенським районним судом за ч. 3
ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 02.07.2014 року Козятинським районним судом за ч.2
ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно
до ч.4 ст. 70 КК України приєднано 1 рік 1 міс. позбавлення
волі за вироком Погребищенського районного суду від
19.04.2013 року і остаточно призначено міру покарання
у вигляді 3 років 1 міс. позбавлення волі; на підставі ст.2, 7
ЗУ «Про амністію» від 02.07.2014 року звільнений від
відбування покарання;
- 15.03.2015 року Погребищенським районним судом за ч. 2
ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 389 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника - адвоката : ОСОБА_8
за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Погроебищенського районного суду Вінницької області від «31» березня 2015 року, -
В с т а н о в и в :
Вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 31 березня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 , ч.2 ст. 389 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2-х років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді 3-х місяців арешту.
Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України частково приєднано ОСОБА_6 не відбуте покарання за вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.03.2015 року та остаточну міру покарання призначено у вигляді 4 років 3 днів позбавлення волі.
Вирішена доля речових доказів.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену судимість, а також не відбуте покарання за вироком Погребищенського районного суду від 15.03.2015 року, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а навпаки повторно, вчинив нові умисні злочини при наступних обставинах:
Так, в ніч на 29.03.2015 року ОСОБА_6 прийшов до домогосподарства потерпілого ОСОБА_10 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу проник до недобудованого житлового будинку звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів повторно, викрав алюмінієвий бідон ємністю 40 л., вартістю 250 гривень, який належить ОСОБА_11 . Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому шкоди на загальну суму 250 гривень.
Окрім того, 10.04.2015 року, близько 23 год., ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу з подвір`я ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 повторно, таємно умисно, з корисливих мотивів викрав будівельну тачку вартістю 600 грн. В той час, коли ОСОБА_6 викраденою будівельною тачкою виходив з подвір`я, потерпілий ОСОБА_10 викрив його злочинні дії, та з метою їх припинення і повернення свого майна почав його наздоганяти. Однак, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що його викрито, незаконні дії не припинив, намагаючись відкрито, повторно з корисливих мотивів заволодіти викраденим майном, почав тікати. Проте, злочин до кінця не довів з незалежних від його волі причин, оскільки був затриманий потерпілим ОСОБА_10 .
Крім цього, 11.04.2015 року, близько 22 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме будівельної тачки, що належить ОСОБА_12 , прийшов до її домогосподарства, по АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає і його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, відкрив хвіртку та зайшов на територію подвір`я ОСОБА_12 , по АДРЕСА_1 , звідки таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів викрав будівельну тачку. Після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 500 грн.
Крім того, 02.05.2015 року, близько 10 години ОСОБА_6 прийшов до домогосподарства потерпілого ОСОБА_13 , що розташоване в АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю потерпілого та переконавшись що його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу з території домогосподарства, таємно , умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав алюмінієвий бідон ємністю 40 л. , вартістю 250 гривень. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, завдавши потерпілому ОСОБА_13 шкоди на загальну суму 250 гривень.
Також, 15.07.2015 року, близько 22 год., ОСОБА_6 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме цифрового ефірного приймача «Т 2» моделі Trimax ТR -2012HD plus, що належить ОСОБА_14 , прийшов на територію Погребищеської ЦРЛ, по вул. П. Тичини, 56, м. Погребище, Вінницької області. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає і його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, через відчинені двері в приміщенні, зайшов до побутової кімнати для водіїв, що заступають на добове чергування Погребищенської ЦРЛ, по вул. П. Тичини, 56, м. Погребище, Вінницької області, звідки таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів викрав цифровий ефірний приймач «Т 2» моделі Trimax ТR -2012HD plus. Після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на суму 400 грн.
Крім цього, ОСОБА_6 згідно вироку Погребищенського районного суду від 15.03. 2015 року, був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт.
24.04. 2015 року старшим інспектором Погребищенського РП КВІ УДПТС України у Вінницькій області ОСОБА_15 , ОСОБА_6 було направлено для відбування призначеного покарання до КП «Погребищекомунсервіс», з встановленням йому чотирьох годинного робочого дня з 09.00 до 13.00 години, починаючи з 28.04.2015 року. Також ОСОБА_6 було ознайомлено з графіком про відбування ним громадських робіт, порядком та умовами відбування покарання, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, про що ним було дано підписку від 24.04. 2015 року. Також ОСОБА_6 був ознайомлений під підпис з направленням від 24.04. 2015 року, про те, що він має приступити до відбування покарання у виді громадських робіт з 28.04. 2015 року. ОСОБА_6 під підпис, було ознайомлено з наказом №5 «Про відбування громадських робіт, призначених згідно вироку суду», графіком відбування ним покарання у виді громадських робіт при КП «Погребищекомунсервіс» та видом робіт з квітня по травень 2015 року. Згідно графіку відбування ОСОБА_6 покарання, він мав здійснювати загортання траншеї для водопроводу, очистку бордюрів від бур`янів, розрівнювання землі біля бордюрів, косіння газонної трави.
Незважаючи на це, ОСОБА_6 умисно, з метою ухилення від відбування призначеного покарання у виді громадських робіт, в порушення порядку та умов відбування покарання в період з 05.05. 2015 року по 27.05. 2015 року, не виходив на роботу без поважних причин, встановлений судом строк громадських робіт, ОСОБА_6 без поважних причин не відбув, визначену роботу не виконав, про причини неявки на роботу повідомляв, що перебуває на лікуванні в Погребищенській ЦРЛ, але підтверджуючих документів не надав.
Згідно довідки, виданої Погребищенською ЦПМСД, вих.02-234 від 03.08. 2015 року, ОСОБА_6 за медичною допомогою не звертався, також не перебував під медичним наглядом сімейного лікаря Погребищенської амбулаторії ЗПСМ в м. Погребище.
Крім цього, 01.07.2015 року, близько 12 год., ОСОБА_6 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домогосподарства ОСОБА_16 , що за адресою АДРЕСА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до приміщення житлового будинку, звідки шляхом виймання скла із рами вікна, проник всередину, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав електричну соковижималку марки «Digital» моделі DJ 900 ВХ. Після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_16 матеріальної шкоди на суму 950 грн..
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 17.07.2015 року, близько 13 год., ОСОБА_6 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домогосподарства ОСОБА_17 , що за адресою АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до приміщення літньої кухні, звідки шляхом виймання скла із рами вікна, проник всередину, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав тюнер із пультом дистанційного керування марки «PAUXIS» моделі PX 8822. Після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_17 матеріальної шкоди на суму 400 грн..

В апеляційній скарзі першого заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Погребищенського районного суду Вінницької області від 31.03.2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання , в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим та призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3-х років позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 389 КК України до 4-х місяців арешту. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом частково складання призначених покарань призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.03.2015 року призначити ОСОБА_6 остаточну міру покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. В резолютивній частині вироку зазначити, що на підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення та строк перебування в установі попереднього ув`язнення для участі в судовому розгляді кримінального провадження з 03.08.2015 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_6 не в повній мірі врахував ступінь тяжкості злочинів , які згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами. Крім того обвинувачений ОСОБА_6 до вчинення даних злочинів, раніше неодноразово судимий в тому числі за вчинення тяжких злочинів, однак обвинувачений на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин. Крім того зазначає, що судом порушені вимоги ч.5 ст. 72 КК України, так як не зарахував ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок Поргебищенського районного суду Вінницької області від 31 березня 2016 року, щодо нього в частині засудження його за ч.3 ст. 185 , ч.2 ст. 186 КК України, в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.
Вимоги свої мотивував тим, що він не скоював даних кримінальних правопорушень, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які докази його винуватості, вказує на те, що свідки та потерпілі в судовому засіданні давали неправдиві покази щодо нього.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката захисника ОСОБА_8 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу першого заступника прокурора Вінницької області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, суд вважає, що апеляційна скарга першого заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обгрунтованим і вмотивованим. Обгрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Як встановлено апеляційним судом, судом винуватість ОСОБА_6 в крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, вчинена повторно, в крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, вчинена повторно, поєднаної з проникненням у приміщення, вчинена повторно, в замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є грабіж, вчинений повторно та в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженого до цього покарання - є обґрунтованими.
Висновки суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених КК України, за зазначених у вироку обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 , ч.2 ст. 389 КК України є правильною.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 що він не скоював злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, а також, що судове слідство проведене неповно, не об`єктивно та упереджено - є безпідставними.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що органами досудового слідства і судом по даній справі дотримано вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Так, в основу вироку покладені покази самого обвинуваченого, який частково визнав свою вину, та показав яким саме чином він заволодів майном потерпілих ОСОБА_13 , та потерпілого ОСОБА_10 , а саме у крадіжці бідонів. В судовому засіданні першої інстанції та в апеляційному суді, він не визнає вину у решті інкримінуємих йому злочинів та відмовляється від визнання вини по епізодам від 10.04.2015 року , 15.07.2015 року 01.07.2015 року та 17.07.2015 року. Крім того зазначив, що наміру від ухилення від відбування громадських робіт він не мав та при цьому пояснив, що громадські роботи від відбував, але захворів.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини, у судовому засіданні суду 1-ї інстанції, та під час апеляційного розгляду кримінального провадження в повному обсязі була доведена винність ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому злочинних дій, так, як вони описані у мотивувальній частині вироку.
Судом 1-ї інстанції ретельно були допитані потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 ОСОБА_19 та ОСОБА_14 , які детально розповіли про викрадення у них ОСОБА_6 речей та майна, та повідомили суд про джерело своєї обізнаності щодо винуватої особи.
Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні першої інстанції показав, що дійсно 10.04.2015 року близько 23 години він перебуваючи в приміщенні літньої кухні, через вікно побачив, що незнайомий йому чоловік з капюшоном на голові з його подвір`я виходив з будівельною тачкою. Він босий вискочив у двір та став наздоганяти чоловіка , який вже сам став втікати. Наздогнавши незнайомця він вдарив його і той упав . Коли він капюшон з його голови зірвав, то впізнав у незнайомцеві свого сусіда ОСОБА_6 .
Із показів потерпілої ОСОБА_18 , даними нею в судовому засіданні першої інстанції вбачається, що дійсно 11.04.2015 року близько 22 години до неї додому приходив ОСОБА_6 , який проживає неподалік від неї та просив дати йому оцту для пельменів Після того як вона винесла ОСОБА_6 оцту, то побачила, що у неї пропала будівельна тачка, яку змайстрував її чоловік, на її виготовлення чоловік потратив більше 500 гривень: колесо придбав за 270 гривень та лист цинкової бляхи на 250 гривень.
Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 2.05.2015 року біля 10 години з його двору, після того як у двір приходив ОСОБА_6 та просив хліба у дочки, було викрадено алюмінієвий бідон на 40 літрів.
Згідно показів потерпілого ОСОБА_17 наданими ним в судовому засіданні першої інстанції є те, що з приміщення його літньої кухні, що розташована в м. Погребищі по вул. Театральній шляхом розбиття скла в віконній шибці, було викрадено тюнер із пультом дистанційного керування, та зазначив що в послідуючому йому стало відомо, що дану крадіжку вчинив ОСОБА_6 .
Потерпілий ОСОБА_16 в судовому засіданні першої інстанції також надав покази щодо крадіжки у нього електричної соковижималки та пояснив, що він проживав в гуртожитку, неподалік від будинку, в якому проживав ОСОБА_6 , який декілька разів заходив до них. В влітку, 01.07.2015 року, коли він із дружиною був відсутній із його квартири шляхом виймання скла із рами вікна було викрадено електричну соковижималку «Діжітал».
Потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що працює водієм в РЦ сімейної медицини та особисто купив тюнер Т-2 в кімнату відпочинку водії, який в липні 2015 року було викрадено.

Судом 1-ї інстанції були також заслухані свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , , яки дали покази, підтверджуючи доведеність вини ОСОБА_6 та свідчення який суд ретельно навів у вироку, давши їм в сукупності з іншими доказами належну оцінку.

Перевірено судом і інші докази, отримані процесуальним шляхом під час досудового слідства по даному кримінальному провадженню, а саме - протоколи оглядів, пред`явлень для впізнання, слідчих експериментів, та речові докази, яки були приєднані до матеріалів кримінального провадження та впізнані потерпілими ( т.2 а.с. 42-46, 124-126, 128-130, 132-133, 134,146-149,151-152, 155, 186-170).
Що стосується вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК, то судом першої інстанції були перевірені всі наявні докази щодо ухилення ОСОБА_30 від відбування громадських робіт по вироку Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.03.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України, які знайшли своє підтвердження в апеляційному суді, при перевірці кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .
Так, в основу вироку були покладені покази свідка ОСОБА_31 , який в судовому засіданні першої інстанції пояснив, що він працює дійсно працює начальником КП «Погребищекомунсервіс» та показав, що ОСОБА_6 був направлений до підприємства Погребищенським РП КВІ для відбування призначеного покарання за вироком Погребищенського районного суду у виді 80 годин громадських робіт. На підприємстві засуджений ОСОБА_6 був ознайомлений з умовами та графіком відбування громадських робіт. Проте, він відпрацював лише 4 чи 5 днів і більше на відбуття громадських робіт не з`являвся, будь-яких підтверджуючих документів про хворобу чи інше він не надав, а тому він вимушений був повідомити про це керівництво кримінально виконавчої інспекції.
Крім цього, вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині підтверджується:
- витягом із кримінального провадження за № 0000227 від 17.07.2015 року про те, що гр. ОСОБА_6 ухиляється від відбування покарання у виді 80 годин громадських робіт за вироком Погребищенського районного суду від 15.03.2015 року ( т.2 а.с. 67);
- копією табелю виходу на роботу в квітні 2015 року засудженого до громадських робіт ОСОБА_6 , із якого вбачається , що він відбув 12 годин ( т.2 а.с. 88 );
- інформацією начальника КП «Погребищекомунсервіс» ОСОБА_31 від 30.04.2015 року , в якій зазначає що ОСОБА_32 відбув 12 годин громадських робіт ( т.2 а.с.89 );
-довідкою, за №129 від 22.05.2015 року виданою лікарем КУ «Погребищенського районного центру медико-санітарної допомоги « про те, що ОСОБА_6 за медичною допомогою в травні місяці 2015 року - не звертався ( т.2 а.с. 115).

Належним чином проаналізувавши всі досліджені докази, суд прийшов до вірного висновку про доведеність у повному обсязі вини ОСОБА_6 та кваліфікував їх ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, допустивши при цьому помилку, навівши юридичну кваліфікацію за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, вчинена повторно, за попередньою групою осіб.
Внаслідок того, що ОСОБА_6 сам вчиняв крадіжки, то при призначені покарання останньому за ч.3 ст. 185 КК України , слід виключити таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи винному покарання, суд 1-ї інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, в тому числі і дані щодо його судимостей. Крім того, суд обґрунтовано не визнав в якості пом`якшуючої обставини щире каяття, яка в судовому засіданні свого підтвердження не знайшла, оскільки обвинувачений фактично не визнав своєї вини у скоєнні більшості злочинів, які йому інкримінуються. За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_6 характеризується посередньо. За цих обставин, врахувавши всі наведені вище фактори, яки впливають на вид та розмір покарання, суд дійшов вірного висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначив йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення саме такого покарання, на переконання суду, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Але, як вірно зазначено в апеляційній скарзі першого заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі, судом провадиться зарахування строку попереднього ув`язнення у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК України включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили. Строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК України, зараховується при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена.
Таким чином, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 слід зарахувати строк його перебування в установі попереднього ув`язнення з 03.08.2015 року по день набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього
ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, суд
Постановив :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 31 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 - змінити.
В резолютивній частині вироку зазначити : на підставі ст. 72 ч.5 КК України ОСОБА_6 зарахувати в строк відбування покарання під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 03.08.2015 року по 11.08.2016 рік включно.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3-х місяців, з моменту її оголошення, а засудженими в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: