АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2016 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участі судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001777 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину 1 рік 2 місяці, раніше судимого:
-11.07.2002 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
-04.12.2003 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
-29.06.2004 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;
-30.06.2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст.ст.345 ч.2, 296 ч.2, 162 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
-21.03.2013 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
КП №11-кп/794/3/16р. Головуючий у І інстанції ОСОБА_7
Категорія ч.2 ст.190 КК України Доповідач ОСОБА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від «12» грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання у вигляді одного року шести місяців обмеження волі.
До вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 залишено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_6 12 000 грн.
Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 17.07.2014 року біля 17:00 год. під приводом вирішення питання щодо не притягнення до відповідальності ОСОБА_8 шляхом обману, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 10 000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник.
На вказаний вирок прокурором прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати вирок суду першої інстанції та постановити свій вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 17.07.2014 року біля 17:00 год. під приводом вирішення питання щодо непритягнення до відповідальності ОСОБА_8 шляхом обману, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 10 000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, при обставинах, викладених у вироку, повністю доведена сукупністю зібраних по справі доказів, які належним чином досліджені в судовому засіданні, і яким дана правильна юридична оцінка.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, а тому відповідно до ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також судом роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Районний суд, дослідивши докази в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, надавши їм належну оцінку та навівши відповідні доводи, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Розглядаючи справу в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що призначене покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі не відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Так, мотивуючи у вироку призначення ОСОБА_6 такого покарання, суд першої інстанції послався на те, що він врахував тяжкість вчиненого злочину, те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується. При цьому обставин, що пом`якшують покарання, районний суд встановив: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину відносно особи похилого віку.
З огляду на такі дані, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді обмеження волі.
Однак такі мотиви прийнятого рішення щодо призначення покарання ОСОБА_6 у вигляді обмеження волі, не можна визнати достатньо обґрунтованими і правильними, оскільки таке покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості, виходячи з наступного.
Так, приймаючи таке рішення, суд недостатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення та особу засудженого.
Зокрема, районним судом враховано, що ОСОБА_6 характеризується позитивно, однак в матеріалах справи взагалі відсутня його характеристика.
Суд також належно не врахував дані про особу обвинуваченого, який не працює, вчинив злочин відносно особи похилого віку, раніше судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення в період непогашеної судимості, шкоду потерпілій не відшкодував.
При таких обставин, призначення ОСОБА_6 покарання без позбавлення волі не можна визнати таким, що є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів та йому слід призначити реальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Як встановлено колегією суддів, в матеріалах справи відсутні інші обставини, крім тих, на які посилався суд першої інстанції у вироку, які б давали підстави для висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без реального позбавлення волі.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.190 КК України в частині призначення покарання у вигляді обмеження волі підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового вироку, у відповідності з вимогами п.3 ч. 1ст. 407 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Підстав для призначення покарання з застосуванням ст. 69, ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора слід задовольнити, а вирок районного суду в частині призначення покарання скасувати.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

З А С У Д И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від «12» грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 , визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, в частині призначеного йому покарання - скасувати.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 змінити з домашнього арешту на взяття під варту, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання обчислювати з 22 березня 2016 року, тобто з дня його взяття під варту по даній справі.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду Чернівецької області може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних і цивільних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2