УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів за участю прокурора при секретарі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні 17 березня 2016 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суд Херсонської області від 25 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Вироком Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 29 травня 2015 року
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого вироком Веселівського району Запорізької області від 10 жовтня 2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 11 липня 2014 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці і 7 днів,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2011 року, та ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 4 місяці.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він 9 квітня 2015 року близько 1.30 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, на присадибній ділянці житлового будинку по АДРЕСА_1 , повторно, таємно заволодів чотирма металевими трубами та п`ятьма метрами металевої сітки, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 340 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 25 серпня 2015 року вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 29 травня 2015 року в частині призначеного покарання змінено та призначено за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 2 місяці. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2011 року, та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 6 місяців. У решті вирок місцевого суду щодо засудженого залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_6 у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Посилається на те, що апеляційним судом при вирішенні питання про пом`якшення засудженому покарання належним чином не враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу засудженого, а також те, що під час умовно-дострокового звільнення було вчинено аналогічний корисливий злочин.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши кримінальне провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій, в касаційній скарзі прокурора не заперечується.

Доводи прокурора про безпідставність пом`якшення апеляційним судом засудженому покарання, не заслуговують на увагу.

Апеляційний суд, пом`якшуючи ОСОБА_6 покарання, врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу винного й навів у ухвалі переконливі мотиви прийнятого рішення.

Зокрема, апеляційний суд узяв до уваги незначну суму викраденого, відсутність реальної шкоди, претензій із боку потерпілого та думку останнього, який не наполягав на суворій мірі покарання.

Із урахуванням зазначених даних у їх сукупності апеляційний суд пом`якшив засудженому покарання в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України. Призначене покарання у виді 1 року і 6 місяців позбавлення волі за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

Ураховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги прокурора та скасування ухвали апеляційного суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування чи зміну судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 434-436 КПК України суд,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 25 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2