Справа № 333/5951/16-к
Пр. № 1-кп/333/561/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

провівши в приміщенні суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0005112 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, неодруженому, який має середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованому, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше засудженого:

05.02.2003 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки. 11.06.2003 Комунарським районним судом м. Запоріжжя вирок переглянуто, ухвалою від 11.06.2003 вирок скасовано та направлено до установи виконання покарання на 1 рік (Бережанська виправна колонія Тернопільської області);

28.01.2004 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

06.05.2009 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

23.10.2010 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.05.1009 та остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяці позбавлення волі. Звільнився 05.04.2013 Кам`янської виправної колінії, на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково, невідбутий строк 10 місяців 18 днів.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
У період часу з квітня 2016 по 15 жовтня 2016 року, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що власник квартири, ОСОБА_6 відсутній, маючи при собі ключі від вказаного житла, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться не поміченими для оточуючих, відкривши вхідні двері ключем, незаконно проник до приміщення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки, з метою особистого збагачення, таємно викрав майно, що належить потерпілому, а саме: - холодильник, білого кольору, двокамерний, вартістю 150 гривень 00 копійок; телевізор плазмовий «Digital», чорного кольору, вартістю 900 гривень 00 копійок; домашній кінотеатр «First», сріблястого кольору, вартістю 2 500 гривень 00 копійок; килим настінний, розміром 3,5x2 м, червоно-жовтого кольору, вартістю 700 гривень 00 копійок; килим настінний, розміром 3,5x2 м, зелено-білого кольору, вартістю 700 гривень 00 копійок; двері міжкімнатні, матеріал «МДФ», коричневого кольору із вставним склом, вартістю 1090 гривень 00 копійок, всього у кількості 5 одиниць, на загальну суму 5450 гривень 00 копійок; - каструлю з нержавіючої сталі, об`ємом 100 л, вартістю 400 гривень 00 копійок; каструлю металеву, об`ємом 100 л., вартістю 400 гривень 00 копійок; зарядний пристрій для заряду акумулятора фотоапарата, вартістю 280 гривень 00 копійок; акумуляторну батарею для фотоапарата, вартістю 180 гривень 00 копійок, у кількості 2 одиниць, всього на суму 360 гривень 00 копійок, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 11 840 гривень 00 копійок, після чого покинув місце вчинення злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Обвинувачений допитаний в судовому засіданні визнав свою вину повністю та пояснив, що У період часу з квітня 2016 по 15 жовтня 2016 року, впевнившись, що власник квартири, ОСОБА_6 відсутній, маючи при собі ключі від квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки, викрав майно, що належить потерпілому, а саме: холодильник, телевізор плазмовий, домашній кінотеатр, килими настінні, двері міжкімнатні, каструлі, зарядний пристрій для заряду акумулятора фотоапарата, акумуляторну батарею для фотоапарата. Після чого покинув місце вчинення злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім, повного визнання обвинуваченим своєї вини, вона знайшла своє підтвердження в сукупності зібраних на досудовому розслідуванні доказів, а саме: - показаннями обвинуваченого.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Отже, суд приходить до висновку, що докази зібрані по справі є достатніми, допустимими і повністю підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, які суд кваліфікує:
- за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання відсутні.

При визначені міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, матеріальні збитки відшкодовано шляхом повернення майна інші обставини справи, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази залучені постановою слідчого від 23.10.2016 року та передані на зберігання власнику залишити власнику.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді особистого зобов`язання залишити до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарского районного
суду м.Запоріжжя ОСОБА_1