Номер провадження 1-кп/754/505/16
Справа№754/8419/16-к
Вирок
Іменем України
20 липня 2016 року Деснянський районний суд м.Києва

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за № 0000560 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П`ятка, Чуднівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2014 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, а також у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою підробки учнівського квитка, для подальшого його використання для безкоштовного проїзду у громадському транспорті, чим вступив в злочинну домовленість з невстановленою особою та заздалегідь обіцяючи придбати предмет кримінального правопорушення-учнівський квиток та домовився про зустріч того ж тижня.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, а також у невстановленому досудовим розслідуванні місці, діючи згідно попередньої домовленості з невстановленою слідством особою, передав фотокартку зі своїм зображенням для виготовлення відробленого учнівського квитка № НОМЕР_1 , видане 02.09.2014 року на ім »я ОСОБА_3 та повідомив свої анкетні дані і в цей же день отримав у невстановленої слідством особи учнівський квиток № НОМЕР_1 , виданий 02.09.2014 року, на ім`я ОСОБА_3 , загальноосвітнім навчальним закладом І-ІІІ ступенів Гімназією « 34 «Либідь» в м. Києві, у якому була вклеєна фотокартка з його зображенням та після цього передав невстановленій особі грошові кошти в сумі 200 гривень.

Крім того, 01 червня 2016 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 , проходячи через контрольно-пропускний пункт на станції метро «Лісова» комунального підприємства «Київський метрополітен» у м. Києві, з метою безкоштовного проїзду в громадському транспорті, пред`явив працівнику воєнізованої охорони КП «Київський метрополітен» у м. Києві, завідомо підроблений учнівський квиток № 53217, виданий 02.09.2014 року, на ім`я ОСОБА_3 , загальноосвітнім навчальним закладом І-ІІІ ступенів Гімназією « 34 «Либідь» в м. Києві, тим самим використав завідомо підроблений документ, після чого був запрошений до службового приміщення вказаної станції метро працівником поліції, де у подальшому у нього виявили та вилучили зазначений вище учнівський квиток.

Згідно довідки № 7820/125/58/2016 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у гімназії № 34 «Либідь» ім. Віктора Максименка не навчався, та учнівський квиток № 88 від 03.09.2015 року учбовим закладом не видавався.

Згідно висновку експерта № 742/тдд від 15.06.2016 року досліджувані відбитки печатки «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів Гімназія № 34 «Либідь» Подільського району м. Києва» на учнівському квитку № 53217 виданому на ім.»я ОСОБА_3 , нанесено не кліше печатки зазначеного вище навчального закладу.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у вчиненні пособництва підробленню документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та за ч.4 ст. 358 КК України, у використанні підробленого документу.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України визнав повністю, підтвердив встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, щиро розкаявся та дав суду показання про те, що у вересні 2014 року він домовився з незнайомим раніше хлопцем про зустріч, для того щоб у нього придбати учнівський квиток та потім ним користуватись, для безкоштовного проїзду у громадському транспорті. При зустрічі, він передав хлопцю свою фотокартку та гроші в сумі 200 гривень, та того ж дня, через деякий час отримав на своє ім`я учнівський квиток № 53217, виданий 02.09.2014 року, виданий загальноосвітнім навчальним закладом І-ІІІ ступенів Гімназією « 34 «Либідь» в м. Києві. 01.06.2016 року він близько 11 год. 00 хв. проходивши через пропускний пункт станції метро «Лісова» КП «Київський метрополітен» пред`явив зазначений вище учнівський квиток працівнику охорони, однак охоронник його провів до службового приміщення викликав поліцію, які у нього вилучили раніше вказаний учнівський квиток.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасниками судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тому судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні пособництва підробленню документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та вірність кваліфікації його дій у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, та у використанні підробленого документу та вірність кваліфікації його дій у вчиненому кримінальному правопорушення за ч.3 ст. 358 КК України.

Обставиною, згідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь та тяжкість суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу.

Так, ОСОБА_3 не судимий, характеризується за місцем навчання позитивно, навчається, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, готується до вступу до вищого навчального закладу, тяжкості вчиненого злочину, суд призначає покарання ОСОБА_3 необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді штрафу.

На підставі ст.70 ч. 1 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, суд призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим

Речовий доказ: учнівський квиток № 53217, виданий 02.09.2014 року, на ім`я ОСОБА_3 , загальноосвітнім навчальним закладом І-ІІІ ступенів Гімназією « 34 «Либідь» в м. Києві підлягає зберіганню у матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 880 грн. 40 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст.368, 370, 373,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27, ч 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 ( сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 680 ( шістсот вісімдесят) гривень, на користь держави;

-за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень, на користь держави.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850 ( вісімсот п`ятдест) гривень, на користь держави.

Речовий доказ: учнівський квиток № 53217, виданий 02.09.2014 року, на ім`я ОСОБА_3 , загальноосвітнім навчальним закладом І-ІІІ ступенів Гімназією « 34 «Либідь» в м. Києві-збергіати при матеріалах кримінального провадження..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 880 грн. 40 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя