Провадження № 11-кп/780/480/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 16.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
16 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 ,

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2016 року, яким,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, -

Засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання 2 роки обмеження волі, з застосуванням ст. 75, 76 КК України - звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 07.08.2015 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі смт. Чабани - с. Лісники в напрямку с. Лісники, поблизу буд. 40 вул. М. Чирки с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю під час виконання маневру обгону попутного транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 .
Внаслідок зіткнення водій автомобіля марки ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_8 отримав ушкоджень середньої тяжкості за ознаками терміну лікування більше 21 дня.
16 лютого 2016 року між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 було укладено угоду про примирення, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, з визнанням ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення, а також він зобов`язався відшкодувати потерпілому ОСОБА_8 заподіяну шкоду.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, зазначає, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним (обвинуваченим) не може бути укладена у кримінальному правопорушенні, де основним об`єктом злочинного посягання виступають суспільні відносини, у даному випадку відносини які регулюють безпеку руху та експлуатації транспорту, оскільки потерпілий фізична особа не може виступати регулятором таких суспільних відносин, а лише прокурор який представляє інтереси держави. Таким чином, на думку прокурора судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що полягає у безпідставному та незаконному прийнятті рішення про затвердження угоди з посиланням на п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у той час як у затвердженні угоди мало бути відмовлено.
Прокурор просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2016 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п.3 ч.3 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладені угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим та угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Пунктом 2 ч.4 ст.469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У абз.1 п.19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» №13 від 11.12.2015 наголошено, що приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд, крім зазначеного вище, має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається. Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом XI "Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту». Водночас у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення в разі вчинення означених кримінальних правопорушень угода про примирення може бути укладена.

Згідно п.1 ч.7 ст.474 КК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону. Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що полягає у безпідставному затвердженні угоди з посиланням на п.1 ч.3 cт.314 КПК України, у той час як у затвердженні угоди мало бути відмовлено.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на положення ст.412,415 КК та зважаючи на відсутність формальних підстав для скасування рішення місцевого суду з призначенням нового судового розгляду, слід застосувати положення ч.6 ст.9 КПК України, з підстав неоднозначного регулювання питання кримінального провадження, коли застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

На підставі викладеного, та з метою недопущення порушень загальних засад кримінального провадження, формального та поверхового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , у якому судом істотно порушено процесуальний закон, є підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку суду першої інстанції з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2016 року, щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, в іншому складі суддів.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4