Справа № 446/970/16-к
Провадження № 1-кп/444/151/2016
УХВАЛА
судового засідання
13 жовтня 2016 року Жовківський районний суд Львіської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Жовква обвинувальний акт внесений в ЄРДР за № 0000317 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и в:

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання, просить продовжити термін тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , так як такий закінчується 18.10.2016 року, а також просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як такий закінчується також 18.10.2016р., а ризики передбачені ст.. 177 КПК України не перестали існувати.

Обвинувачений ОСОБА_7 покладається на думку суду вирішенні даного клопотання.

Захисники ОСОБА_7 у вирішенні клопотання прокурора покладаються на думку суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечив проти клопотання прокурора, та просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язувався виконувати усі процесуальні обов`язки.

Захисник ОСОБА_8 заперечив проти клопотання прокурора.

Потерпілі у вирішенні клопотання покладаються на думку суду.

Суд оглянувши матеріали кримінального провадження, прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід продовжити запобіжний захід тримання під вартою, та слід продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту виходячи з наступного.

Підстави підозрювати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні ними кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України достатні та підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження. Підозрюваним інкримінується вчинення кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років.

Суд вважає, що є всі розумні підстави вважати про те, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від суду, а також перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на потерпілих чи свідків шляхом їх залякування тощо, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом залишення місця проживання, затягуванням судового розслідування.

З врахуванням наведеного суд вважає, що на даний час неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 аніж продовження тримання під вартою, тобто зібрані матеріали кримінального провадження, з вищенаведеними ризиками згідно з вимогами ст. 177 КПК України, чітко вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, окрім тримання під вартою, не може запобігти доведеним ризикам, більше того, обставини які послужили підставою обрання запобіжного заходу, зазначені в ухвалі Кам`янка-Бузького районного суду від 22.02.2016 р. не зникли.

Таким чином, суд, враховуючи, що строк тримання обвинуваченому ОСОБА_8 під вартою спливає 18.10.2016р., вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченому ОСОБА_8 під вартою на 2 місяців, тобто до 17.12.2016 р. включно.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , то на думку суду останньому слід продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту виходячи зщ наступного.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Тяжкість злочинів в якомих обвинувачуються підсудні, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не є єдиною підставою для законності тримання особи під вартою, чи під домашнім арештом.

Так, за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинувачених (їх характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків), поведінки підозрюваних під час розслідування злочину, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати будь-яким чином на потерпілих та свідків, чим перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення. У зв`язку наведеним, а також тим, що підстав для обрання обвинуваченим більш м`якшого запобіжного заходу не має, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців та продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинувачених, оскільки зібрані матеріали кримінального провадження, з вищенаведеними ризиками згідно з вимогами ст. 177 КПК України чітко вказують на те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам. З врахуванням вищенаведеного, та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення вважаю, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 197, 331, 376, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_8 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 2 місяця, тобто до 17 грудня 2016 року включно.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_7 , у вигляді домашній арешт продовжити на 2 місяці, тобто до 17.12.2016 р. включно..

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

не покидати місця свого проживання в період часу з 23.00 години до 07.00 години, за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком часу необхідного для перебування в прокуратурі чи суду на їх виклики;

прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду.

Строк дії ухвали 2 (два) місяці.

Копію ухвали направити Начальник Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області, адреса: м. Кам`янка-Бузька, вул. Незалежності, 22 (індекс 80400) для виконання відповідно до вимог ст. 181 ч. 4-6 КПК України.

Копію ухвали направити прокурору Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 - для відома та контролю за виконанням, обвинуваченим та направити начальнику СІЗО УДПСУ в Львівській області - для відома.

На ухвалу протягом 5-ти діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області .

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання неї копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1