Справа№ 640/6835/16-к
н/п 1-кп/640/406/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацюючого, з середньою технічною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого 04.12.2013 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 17.07.2014 звільнений з Диканьовської ВК Харківської області №12 постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 на підставі статті 2 Закону України «Про амністію»,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 статті 15, ч. 2 статті 185 Кримінального Кодексу України,
05.02.2016 року ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні гіпермаркету «Фоззі», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Героїв праці, 9, діючи повторно, з корисливих мотивів, згідно виниклого у нього умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав 1 (одну) плитку молочного шоколаду TM «Milka» з солоним крекером «Тис», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1136 від 25.02.2016 - 31 грн 99 коп., 1 (одну) плитку молочного шоколаду TM «Milka» без добавок, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1136 від 25.02.2016 - 23 грн 33 коп., 17 (сімнадцять) плиток молочного шоколаду TM «Milka» з цільним лісним горіхом, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1136 від 25.02.2016 - 423 грн 30 коп., які в подальшому заховав у карманах своєї куртки. Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_4 покинув торгівельну залу гіпермаркету через Експресс-касу, не сплативши за вказані товари, чим заподіяв ТОВ «Експансія» матеріальну шкоду на суму 478 грн. 62 коп. Однак довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_4 не зміг з причин, незалежних від його волі, оскільки був зупинений співробітниками служби безпеки гіпермаркету «Фоззі» за лінією кас. Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ТОВ «Експансія» ОСОБА_5 , з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, було досягнуто та підписано угоду про примирення від 04 березня 2016 року.
Сторони угоди погодились, що обвинувачений ОСОБА_4 понесе покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання буде звільнений з випробувальним строком на 1 рік. В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненому щиро покаявся.
Підтвердив суду, що угоду про примирення він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими, а саме: наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є для підозрюваного є - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; для представника цивільного позивача є - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягненні ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Просив затвердити укладену між сторонами угоду про примирення.
Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України .
Крім того, обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують; також обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: збереження можливості оскарження вироку лише з наступних підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 були роз`яснені та йому зрозумілі. Після таких роз`яснень суду обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди.
Представнику потерпілого ОСОБА_5 наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені статтями 394, 424, 476 КПК України відомі та зрозумілі.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтями 468-470, 471 Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.А саме ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження та призначенняОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись статтями 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ТОВ «Експансія» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Київського районного суду
м. Харкова ОСОБА_1