АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/360/16 Справа № 216/1198/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу Директора ТОВ «Експорт - Фуд» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2016 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Центрально Міського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області, у кримінальному провадженні №0000337 від 05.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,
директора ТОВ «Експорт Фуд» ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ Центрально Міського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області, у кримінальному провадженні №0000337 від 05.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та накладено арешт у формі тимчасового позбавлення можливості відчуження, розпорядження будь-яким чином та користуватися майном. Арешт накладено на 13 ущільнювачів пористих в рулонах 50 мм.; 15 ущільнювачів пористих в рулонах 80 мм.; 10 ущільнювачів пористих в рулонах100 мм.; 40 ущільнювачів пористих в рулонах різної товщини в кількості 40 шт.; клей універсал «VOKE» в кількості 33 штук; розчин «VOKE» в кількості 5 штук; паз резиновий в кількості 20 шт.; синтепон в кількості 9 штук; рулон тканини; волока в кількості 4 штук; листи поролону в кількості 36 листів.

Мотивуючи своє рішення слідчим суддею зазначено, що є підстави вважати, що вилучене майно може бути предметом злочину, та з метою запобігання можливості його приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, а також у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 , який орендує складські приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , не надав доказів того, що вказане майно належить саме йому на праві власності.

В апеляції:

Директор ТОВ «Експорт - Фуд» ОСОБА_6 вважає вказану ухвалу необґрунтованою та постановленою з істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

В обґрунтування своїх доводів вважає, що на його думку обшук, під час якого було тимчасово вилучене майно в орендованих приміщеннях ТОВ «Ресурс Постав», було проведено з порушеннями, а саме, обшук проведено у приміщенні, яке не відповідає зазначеному в ухвалі. На його думку вилучене майно належить ТОВ «Експорт - Фуд», та на підставі договору відповідального зберігання було передано від ТОВ «Експорт - Фуд» до ТОВ «Ресурс - Постав».

Вказує, що судом були порушені строки розгляду клопотання, а слідчим не дотримано строків, визначених в ухвалі про повернення клопотання, оскільки 19.02.2016 року слідчим до суду було подано клопотання про арешт майна, вилученого під час вказаної слідчої дії, проте розгляд клопотання розпочато слідчим суддею лише 23.02.2016 року, та цього ж дня постановлено ухвалу про повернення вказаного клопотання у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 171 КПК України та встановлено строк 72 години для усунення виявлених недоліків. Проте, слідчий подав клопотання після усунення недоліків лише 29.02.2016 року.

Після цього, після задоволення самовідводу слідчого судді клопотання передано на розгляд іншому слідчому судді, який, на його думку, порушуючи процесуальний строк розпочав розгляд клопотання лише 10.03.2016 року та 12.03.2016 року постановив ухвалу про задоволення вказаного клопотання. На думку апелянта суд допустив порушення ст.ст. 172, 173 КПК України.

Вважає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не було враховано доказів наданих ТОВ «Експорт - Фуд», що за адресою, де проводився обшук ( м. Кривий Ріг, вул. Купріна 123), взагалі відсутнє таке підприємство, як ТОВ « Регіон ДП», у якого повинен був проводитися обшук згідно ухвали слідчого судді. На його думку не було враховано, що приміщення, де проводився обшук, є орендованими приміщеннями підприємства ТОВ «Реурс Постав» (відповідального зберігача майна за договором з ТОВ «Експорт Фуд»), посилається, що вилучене майно, не відповідає родовим ознакам майна, яке потребувало відшуканню відповідно до ухвали .

Вважає, що в клопотанні прокурора відсутнє належне обґрунтування для арешту конкретного майна, бо зазначено лише перелік майна та не зазначено його види, чим вважає порушення п. п. 1, 2 ч. 2 ст.171 КПК України.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити свою, якою відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи директора ТОВ «Експорт - Фуд», який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги та думку осіб в судовому засіданні, колегія суддів дійшла до наступного.

Апеляційним переглядом встановлено, що службові особи ТОВ «Регіон ДП», які знаходяться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського 219, шляхом укладення договору з ТОВ «Козак Буд» на поставку товару, шляхом обману заволоділи грошовими коштами ТОВ «Козак Буд», спричинивши збитки на загальну суму 417 647 гривень 78 копійок.

За даним фактом 05.02.2016 року Центрально Міським ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 про виявлене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Старший слідчий СВ Центрально Міського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з клопотанням, погодженим з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку, проведеного 18.02.2016 року, на підставі ухвали слідчого судді Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_8 від 23 лютого 2016 року вказане клопотання було повернуто слідчому у зв`язку з виявленням недоліків та надано строк 72 години для їх усунення.
29.02.2016 року слідчий СВ Центрально Міського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з клопотанням після усунення недоліків про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку, проведеного 18.02.2016 року, на підставі ухвали слідчого судді Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2016 року вказане клопотання було задоволене та накладено арешт у формі тимчасового позбавлення можливості відчуження, розпорядження будь-яким чином та користуватися майном. Арешт було накладено на 13 ущільнювачів пористих в рулонах 50 мм.; 15 ущільнювачів пористих в рулонах 80 мм.; 10 ущільнювачів пористих в рулонах100 мм.; 40 ущільнювачів пористих в рулонах різної товщини в кількості 40 шт.; клей універсал «VOKE» в кількості 33 штук; розчин «VOKE» в кількості 5 штук; паз резиновий в кількості 20 шт.; синтепон в кількості 9 штук; рулон тканини; волока в кількості 4 штук; листи поролону в кількості 36 листів.

В обґрунтування свого рішення слідчим суддею зазначено, що є підстави вважати, що вилучене майно може бути предметом злочину, та з метою запобігання можливості його приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, а також у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 , який орендує складські приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , не надав доказів того, що вказане майно належить саме йому на праві власності.

Проте, колегія суддів апеляційного суду Дніпропетровської області не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 170 КПК України, - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладеним на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 171 КПК України із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням із прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися, зокрема, слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно ч. 3 вказаної статті, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Перевіривши клопотання слідчого та додані до нього матеріали провадження, колегія суддів вважає, що як слідчим, так і слідчим суддею не були дотримані вимоги ст. ст. 170 - 173, 214 КПК України при його внесенні та розгляді.

У вказаному клопотанні слідчий зазначив, що вилучене під час обшуку 18.02.2016 майно фактично є предметом злочину, що є підставою арешту майна, а також, що воно подане з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, про що зазначено в обґрунтування мети арешту майна.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що розглянувши вказане клопотання, слідчий суддя ОСОБА_8 в своїй ухвалі від 23.02.2016 року вказав, що в клопотанні жодним чином не зазначено, які саме документи або інші докази чи факти, встановлені під час досудового розслідування, свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, а саме, зазначено, що таким майном володіє ТОВ «Регіон-ДП», проте, органом досудового розслідування було надано договір оренди приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Купріна, 123, від 15.01.2015, за яким орендарем приміщення, де було вилучене майно, вказано ТОВ «Ресурс-Постав». Одночасно з цим в судовому засіданні брав участь представник ТОВ «Експорт-Фуд», який стверджував, що власником вилученого майна є саме вказане підприємство.

За результатами розгляду, з урахуванням того, що у органу досудового розслідування були відомості щодо власника майна ще до проведення обшуку, але згідно змісту клопотання такі відомості зазначено не було, і керуючись ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про наявність вказаних недоліків, у зв`язку з чим, клопотання було повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_9 та надано строк 72 години для їх усунення.

З матеріалів провадження вбачається, що прокурор, будучи присутнім під час оголошення вказаної ухвали, отримав її 25.02.2016 року., а потім слідчий 29.02.2016 року вдруге звернувся з цим же клопотанням до суду. При цьому як видно з тексту обох клопотань, вони є фактично ідентичними. Тобто не усунувши належним чином вищевикладені недоліки, визначені ухвалою слідчого судді Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2016 року, слідчий знову звернувся до суду з аналогічним клопотанням.

Слідчий суддя, не перевіривши виконання попередньої ухвали свого колеги, не дослідивши відповідні документи, виніс судове рішення, що не грунтується на вимогах Закону.

Адже, відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, якщо слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, а після спливу визначеного строку, вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню, що також не було виконано прокурором.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що клопотання про арешт майна, яке було повернуто для усунення недоліків, після його повторної подачі, навіть після закінчення строку для усунення недоліків, не може вважатися як вперше поданим, та обов`язково підлягає обов`язковому дослідженню на предмет усунення недоліків, які стали підставою повернення клопотання прокурору.

Втім, як видно з наявних матеріалів, вже іншим слідчим суддею, в порушення вказаних вимог Закону, під час розгляду не було перевірено клопотання на предмет усунення прокурором недоліків, встановлених іншим слідчим суддею, і вказане клопотання, також з порушенням строку, визначеного ст. 172 КПК України, було розглянуто та ухвалою від 12.03.2016 року було задоволено.

Колегія суддів також прийшла до висновку, що з викладеного обґрунтовано вбачається, окрім явних порушень слідчим суддею щодо перевірки та розгляду клопотання, ще й допущена слідчим бездіяльність.

Крім цього, в порушення вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, розглядаючи клопотання слідчого слідчий суддя не з`ясував та не зазначив у своїй ухвалі правові підстави для накладення арешту, а саме чи є вилучене майно предметом або доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, чи набуте воно злочинним шляхом, не встановив можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації. Разом з цим, було залишено поза увагою, що клопотання слідчого не містить будь яких посилань на норми кримінально процесуального закону, які б обґрунтовували підставу та мету застосування арешту майна, а також інші відомості, викладені в клопотанні слідчого.

Колегія суддів зазначає і наступне, що відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як видно з ухвали Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2016 року, вказані вимоги під час її ухвалення не були дотримані слідчим суддею повною мірою.

Так, в зазначеній ухвалі відсутнє належне мотивування прийнятого рішення, лише формально перелічені одним абзацем підстави та мета арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, визначені ст. 170 КПК України. Більш того, в ухвалі взагалі відсутнє будь яке посилання на норми кримінального процесуального кодексу, якими слідчий суддя керувався приймаючи рішення. Із журналу судового засідання вбачається, що судовий розгляд проведено лише поверхнево.

Відповідно до ст. ст. 409 - 412 КПК України неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тягнуть скасування судового рішення.

На підставі викладеного, враховуючи вказані вище порушення кримінального процесуального законодавства, допущені слідчим та прокурором: не виконання ухвали суду прокурором після повернення клопотання, порушення слідчим суддею вимог щодо перевірки клопотання на предмет усунення недоліків та під час розгляду клопотання, а також неналежне мотивування слідчим суддею прийнятого рішення, неналежне проведення судового розгляду, свідчать про те, що ухвала суду не може бути визнана законною, а тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга директора ТОВ «Екпорт Фуд» - частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.

З огляду на те що слідчим не було усунено недоліків, встановлених слідчим суддею відповідно до ухвали Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року, колегія вважає за необхідне повернути клопотання слідчого СВ Центрально Міського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, у кримінальному провадженні №0000337 від 05.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно прокурору Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 для усунення недоліків, в строк протягом 72-х годин.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Директора ТОВ «Експорт - Фуд» ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2016 року, - скасувати, та постановити нову, якою клопотання слідчого СВ Центрально Міського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого з прокурором Криорізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області, у кримінальному провадженні №0000337 від 05.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,- повернути прокурору для усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4