Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/910/16 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 391 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2016 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000096 ОСОБА_8 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2016 року, якою обвинувальний акт відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, з середньотехнічною освітою, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:

- вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01 березня 2004 року за ч.3 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 21 серпня 2007 року по відбуттю покарання;

- вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2012 року за ч.1 ст.115, ч.1 ст.121, ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Руставі, Грузії, азербайджанця, громадянина Грузії, з вищою освітою, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_2 , судимого:

- вироком Артемівського районного суду м. Луганська від 22 січня 2009 року за ч.1 ст.121, ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнений 26 серпня 2010 року по відбуттю покарання;

- вироком Жовтневого районного суду м. Луганська від 24 листопада 2011 року за ч.3 ст.187, ч.2 ст.262, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, повернуто прокурору Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури у зв`язку з його невідповідністю вимогам Кримінально-процесуального кодексу України.
В С Т А Н О В И Л А:
Досудовим розслідуванням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, тобто у вчиненні злісної непокори вимогам адміністрації виправної установи.

29 березня 2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надійшов до Петрівського районного суду Кіровоградської області.
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391КК України, повернуто прокурору Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури у зв`язку з його невідповідністю вимогам Кримінально-процесуального кодексу України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що з обвинувального акту не вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є співучасниками одного і того ж злочину, як це передбачено ст.ст.26,27, 28 КК України, відповідно до яких, співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину, а як вбачається з ч.1 ст.217 КПК України в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення. Крім цього, в обвинувальному висновку у фабулі обвинувачення вказані такі скорочення, як «ДІЗО» та «ПКТ», які не передбачені ні ст.391 КК України, ні ст.132 КВК України.

Вказав, що в обвинувальному акті не вказано всіх обставин щодо події злочину, а саме, чи були піддані обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за порушення вимог режиму відбування покарання протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери). А тому, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Вказав, що діючим кримінально-процесуальним законодавством України, в тому числі статтею 314 КПК України, не передбачено можливості та процедури виправлення помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Виявлені недоліки неможливо усунути також шляхом зміни обвинувачення після його призначення до судового розгляду, оскільки це не відповідає нормам КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, мотивуючи тим, що не розглядаючи кримінальне провадження по суті та не знаючи матеріалів кримінального провадження суд не мав змоги взагалі надавати оцінку обставинам, які встановлені прокурором та викладені у обвинувальному акті і які, до того ж, суд ні до чого не зобов`язували (суд не міг їх розцінювати як встановлені). Крім того, з ухвали суду неможливо встановити яким саме нормам КПК України не відповідає обвинувальний акт, яку саме норму ст.291 КПК України порушено. Зазначив, що навіть при наявності неточностей, допущених в обвинуваченні, прокурор (в разі необхідності) відповідно до положень ст.ст. 338, 341 КПК України мав змогу їх усунути шляхом зміни обвинувачення в суді, що в жодному разі не вплинуло на можливість учасників судового процесу в повній мірі реалізовувати свої права, передбачені КПК України. Вказав, що доводи суду щодо неможливості зміни обвинувачення прокурором у даному кримінальному провадженні не відповідають нормам ст.314 КПК України, оскільки зміна обвинувачення не є предметом розгляду на стадії підготовчого судового засідання. Крім того, судом у мотивувальній та резолютивній частині ухвали допущено формулювання, які не відповідають нормам КПК України. Так, судом зазначено, що в «обвинувальному висновку у фабулі обвинувачення вказані такі скорочення, як ДІЗО та «ПКТ»», хоча поняття обвинувального висновку чинний Кримінальний процесуальний кодекс не містить, а в резолютивній частині ухвали суд посилається на вимоги Кримінально-процесуального кодексу, який на даний момент втратив чинність.

До того ж в резолютивній частині зазначено, що прокурору повертається

обвинувальний акт з додатками, хоча до суду спрямовувався лише

обвинувальний акт.

Заслухавши доповідача, прокурора який підтримав подану апеляційну скаргу, захисника-адвоката ОСОБА_7 , який просив залишити без задоволення апеляцію прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Ст. 291 КПК України передбачено процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Повернути обвинувальний акт на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, і не це правильно послався у своїй ухвалі суд першої інстанції, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що його подано до суду першої інстанції, не містить усіх відомостей, які передбачено нормою статті 291 КПК України.

Так, вказаний обвинувальний акт складено відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Разом з тим, з обвинувального акту не вбачається, що вони є співучасниками одного і того ж злочину, як це передбачено ст.ст.26,27, 28 КК України, відповідно до яких, співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину, а як вбачається з ч.1 ст.217 КПК України в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, проте як вбачається із обвинувального акту обвинувачення у вчиненні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінальних правопорушень взагалі не пов`язані ніяким чином між собою, що є порушенням ст. 291 КПК України, і про це правильно зазначив в своїй ухвалі суд першої інстанції.

Крім цього, суд першої інстанції правильно зазначив в ухвалі, що в обвинувальному висновку у фабулі обвинувачення вказані такі скорочення, як «ДІЗО» та «ПКТ», які не передбачені ні ст.391 КК України, ні ст.132 КВК України.

Крім того на переконання колегії суддів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в обвинувальному акті наявні недоліки, і, зокрема, він не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Так, в обвинувальному акті не вказано всіх обставин щодо події злочину, а саме, чи були піддані обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за порушення вимог режиму відбування покарання протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

А тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції повертаючи обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, виявлених в обвинувальному акті, дійшов правильного висновку щодо неможливості усунення даних недоліки під час судового розгляду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними, оскільки статтею 314 КПК України не передбачено можливості усунення недоліків виявлених в обвинувальному акті під час підготовчого судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору для усунення допущених недоліків, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні 0000096 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2016 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених за ст.391КК України, повернуто прокурору Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури у зв`язку з його невідповідністю вимогам Кримінально-процесуального кодексу України - залишити без зміни.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4