Ухвала
іменем україни
18 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Запорізької області від 13 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,
вс т а н о в и л а:
15 серпня 2016 року захисник ОСОБА_4 вперше звернувся із касаційною скаргою на вищезазначене судове рішення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвалою колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 серпня 2016 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги у відповідності до вимог ст. 427 КПК України.
20 вересня 2016 року захисник ОСОБА_4 повторно звернувся до ВССУ, однак 10 жовтня 2016 року ухвалою касаційного суду касаційна скарга захисника була повернута, оскільки була подана поза межами строку на касаційне оскарження, і захисником не було заявлено клопотання про поновлення такого строку.
10 листопада 2016 року захисник ОСОБА_4 втретє звернувся із касаційною скаргою на вирок Апеляційного суду Запорізької області від 13 травня 2016 року, а також порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. Зазначає, що поважною причиною пропуску строку є те, що оформлений належним чином примірник оскаржуваного судового рішення йому було надіслано Енергодарським районним судом Запорізької області після отримання ухвали ВССУ від 25 серпня 2016 року.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини через які цей строк пропущено.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Однак заявлене захисником у скарзі клопотання про поновлення касаційного строку не містить обґрунтованих підстав для його поновлення. Зокрема, жодних аргументів на підтвердження поважності причин, які б слугували підставою для поновлення цього строку в порядку

ч. 1 вищезазначеної статті та з урахуванням вимог статей 426, 429 КПК у клопотанні не наведено. А ті на які він посилається не можна вважати поважними.

Крім того, захисник ОСОБА_4 посилається на те, що ухвалу ВССУ від 10 жовтня 2016 року, яку він отримав 21 жовтня 2016 року, тоді як цією ухвалою касаційна скарга заявнику була повернута.

З огляду на зазначене, колегія суддів не визнає вказану захисником причину пропуску строку на касаційне оскарження поважною, внаслідок чого в задоволенні клопотання про поновлення вказаного строку слід відмовити.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження у разі, якщо суд касаційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення, підлягає поверненню особі, яка її подала.

За таких обставин касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 слід повернути заявнику.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1402-VIII від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
у х в а л и л а:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Запорізької області від 13 травня 2016 року.
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3