Справа № 572/2755/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2016 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 26 квітня 2015 року приблизно о 02 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник на подвір`я господарства ОСОБА_6 , яке розташовано по АДРЕСА_3 , куди дістався шляхом відкриття хвіртки через сусіднє господарство, звідки, з корисливих мотивів, діючи таємно, умисно незаконно заволодів належним потерпілій мопедом марки «VIPER TXM 50 QT-S» 2013 року випуску, вартістю 5 936 грн., чим заподіяв останній матеріальної шкоди на вказану суму. Викрадене того ж дня обвинувачений збув своєму знайомому у смт.Рокитне Рівненської області.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, пояснив, що дійсно у час та місці, вказаних в обвинувальному акті, він заволодів мопедом, який знаходився на подвір`ї потерпілої для того, щоб використовувати для власних потреб, але цього ж дня вирішив вказаний транспортний засіб збути, а тому обміняв його на мобільний телефон своєму знайомому у смт.Рокитне (оскільки коштів для придбання мопеду у цієї особи не було). Обвинувачений не заперечував у суді, що мопед на момент вчинення ОСОБА_5 інкримінованого діяння перебував у господарстві потерпілої, яке огороджено парканом, виготовленим із металевої сітки, хвіртка була на той момент зачинена, а тому у господарство він дістався через інше господарство, розташоване по сусідству.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням в інше сховище.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні вказаного злочину повністю доводиться доказами, наданими стороною обвинувачення, які, відповідно до ст.ст.85, 86 КПК України, визнані судом належними та допустимими.
Так, потерпіла ОСОБА_6 підтвердила, що 26 квітня 2015 року із її господарства було викрадено мопед, який вона придбала у червні 2014 року орієнтовною вартістю на той момент біля 800 доларів США. Вказаний транспортний засіб зберігався на її подвір`ї за будинком, при чому господарство є огородженим, а на ніч хвіртка зачиняється на замок. Зі слів потерпілої вона від сусідів дізналась, що ймовірно заволодів належним їй мопедом обвинувачений, якого останні бачили поряд з господарством ОСОБА_6 . Потерпіла зазначила, що на момент розгляду кримінального провадження судом матеріальну шкоду їй не відшкодовано.
Із протоколу огляду місця події господарства ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 , оглянутого на підставі письмової заяви потерпілої, встановлено, що територія даного господарства дійсно огороджена металевою сіткою, вхід до якого здійснюється через металеву хвіртку.
Таким чином, вказаний протокол, як і покази потерпілої та самого обвинуваченого, спростовують позицію захисника стосовно того, що дії ОСОБА_5 (яким обвинувачення визнано в повному обсязі) невірно кваліфіковані органами досудового слідства за кваліфікуючою ознакою : проникнення в інше сховище, так як під таким сховищем розуміється призначена для постійного чи тимчасового збереження (стоянки) транспортних засобів ділянка території, обладнана огорожею, навісом і т.і.
В даному випадку суд віддає перевагу позиції обвинуваченого щодо повного визнання вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, так як він вказував, що обвинувачення йому зрозуміле. Крім цього, відповідно до ч.4 ст.47 КПК України захисник зобов`язаний відмовитись від виконання своїх обов`язків у випадку незгоди з обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту.
З огляду на наведене, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння за вказаних у вироку обставинах.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
По місцю проживання Клесівською селищною радою ОСОБА_5 характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд, з урахуванням наведених обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, який характеризується посередньо, вперше притягується до кримінальної відповідальності, приймаючи до уваги наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід обрати йому покарання, передбачене санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності - у виді позбавлення волі зі звільненням від призначеного покарання з випробуванням, що буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого. Однак, враховуючи наявність обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого, той факт, що матеріальну шкоду ОСОБА_5 потерпілій не відшкодував із встановленням максимального передбаченого законодавством іспитового строку.
Потерпілою ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.128 КПК України, заявлено у даному кримінальному провадженні цивільний позов до обвинуваченого на суму 18 000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В ході розгляду даного кримінального провадження встановлено, що належний потерпілій мопед вибув із володіння останньої внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, в зв`язку з чим останній, враховуючи наведену норму закону, має відшкодувати завдану ОСОБА_6 шкоду.
Крім цього, обвинувачений вказаний цивільний позов визнав повністю, що, відповідно до ст.61 ЦПК України є підставою для звільнення від доказування.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_8 задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 18 000 гривень у відшкодування завданої матеріальної шкоди.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_9