справа №176/1920/16-к
провадження №1-в/176/1104/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2016 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням Жовтоводської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№ 26), заяву про умовно-дострокове звільнення від покарання, яка надійшла від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарумівка Тарумівського району Дагестан, громадянина України, у відповідності до ст. 89 КК України не судимого, засудженого: 30.06.2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі 10 років, за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення за період з 16.02.2009 року по 15.07.2009 року, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представника Жовтоводської ВК №26 за довіреністю ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 являється засуджений 30.06.2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі 10 років. Початок строку відбування покарання 16.02.2009 року, кінець строку відбування покарання 17.09.2018 року.
Засуджений ОСОБА_3 в заяві від 08.07.2016 року (за вх. 7502/16 від 26.07.2016 р.) заявляє клопотання про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України.
Заслухав представника Жовтоводської ВК №26, який вважав, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє випправлення, а тому може бути звільнений від подальшого відбування покарання, думку прокурора, який також не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений відбув 2/3 частину призначеного судом покарання, засудженого ОСОБА_3 вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.
Висновок про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.
Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_3 знаходиться з 20.02.2009 року, з цього часу утримувався в Дніпропетровському СІ, характеризувався незадовільно, заохочень не мав, мав два стягнення. До праці не залучався.

З 02.08.2009 року продовжує відбуватипокарання в Жовтоводській ВК №26.

За період відбування покарання з цього часу у виправній колонії має три стягнення, два з яких суворі у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора, а саме від 28.03.2015 року у вигляді 2 діб ДІЗО за вилучені заборонені речі (мобільний телефон) та від 28.11.2015 року у вигляді 12 діб ДІЗО за перешкоджання проведення обшуку представникам адміністрації установи накладені начальником колонії, також має 3 заохочення.

Заохочення до ОСОБА_3 застосовані перше правами начальника колонії за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці у 1 му кварталі 2011 року у вигляді подяки - 31.03.2011 року, друге за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці в промисловій зоні установи та за виконання робіт з благоустрою колонії, тобто майже за три місяці до того як до нього в наступному було застосоване стягнення у вигляді 2 діб ДІЗО за вилучені заборонені речі, і останнє від 27.07.2015 року у вигляді зняття раніше накладеного стягнення у вигляді 2 діб ДІЗО.

Суд враховує, що ОСОБА_3 являється працевлаштований з березня 2014 в бригаді № 110 дільниці ТНС. Втім, наявність стягнень і заохочень, які були накладні та застосовані до ОСОБА_3 на протязі всього періоду відбування покарання в установі, які чередувались одне за одним (заохочення-стягнення-заохочення), а також те, що до останнього більше року на застосовувались заохочення, більш того в листопаді 2015 року було накладено 2 стягнення за порушення розпорядку дня та перешкоджання проведення обшуку представниками адміністрації установи, не доводять сталу та однозначну поведінку засудженого, не вказують та не підтверджують обставини, що ОСОБА_3 змінився та став на шлях виправлення, а тим більше виправився.

Крім того, характеристиками особової справи станом на 06.03.2014 р, 23.10.2015 р, 03.06.2016 р., підтверджується, що останній за весь час перебування в установі виконання покарання характеризувався посередньо.

З цей час розглядався на адміністративних комісіях установи стосовно застосування ст. 101 КВК України 06.03.2014 р., 19.03.2015 р., 03.06.2016 р., - та відмовлено, як такому який не стає на шлях виправлення, розглядався стосовно застосування ст. 82 КК України 16.10.2015 р. відмовлено як такому, який не став на шлях виправлення. Відповідно до ст. 81 КК України на адміністративних комісіях розглядався 03.06.2016 року відмовлено як такому який не став на шлях виправлення.
За таких обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого, який є притягнутий до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, а умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання передбачає її повернення до суспільно-громадського життя, суд не приходить до висновку про однозначну поведінку засудженого, яка б свідчила про його виправлення та вважає, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від покарання є передчасним та клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд.

Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя :