Номер провадження: 11-сс/785/976/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.07.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
та його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2016 року, якою відносно
ОСОБА_7 , який: народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимий,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 189 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів,
встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000560 від 16.03.2016 року про застосування до ОСОБА_7 , якому оголошено про підозру у незаконному позбавленні волі, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та у пособництві у вимаганні чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі.
Мотивуючи обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, послався: на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжкого в період іспитового строку; тяжкість кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі доведеності його вини (до десяти років позбавлення волі); наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосовуючи запобіжний захід, слідчий суддя, посилаючись на те, що злочин вчинений із застосуванням насильства, визнав за недоцільне визначення розміру застави.
Слідчий суддя послався також те, що під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), для переконання у тому, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Захисник підозрюваного у апеляційній скарзі зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.
На думку захисника, слідчий суддя не виконав приписи ст. 177 та 194 КПК України, оскільки сторона обвинувачення не надала жодного доказу на підтвердження того, що його підзахисний може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник вважає, що ці доводи не відповідають дійсності, адже його підзахисний має постійне місце проживання, двох малолітніх дітей, а за відсутності доведених ризиків, він вважає, що слідчий суддя керувався лише тяжкістю злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_7 оголошено про підозру.
На думку захисника, це суперечить практиці ЕСПЛ, з якої випливає, що сама тяжкість обвинувачення не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого тримання особи під вартою.
Окрім того, слідчий суддя безпідставно дійшов висновку, щодо неможливості застосування застави, оскільки доказів застосування насильства до потерпілого не надано, а непідтверджені пояснення потерпілого з цього приводу, не можуть бути достатніми для такого судового рішення.
За таких обставин захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді застави в розмірі двадцяти мінімальних заробітних плат (29000 грн.).
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновків про таке.
Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.
Так, з наявних матеріалів справи випливає, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, що підтверджується: заявою та показаннями потерпілого ОСОБА_10 (а.с. 10, 11-13, 43-47, 53-55); протоколами огляду місця події (а.с. 14-16, 17-19, 20-22); протоколом впізнання підозрюваного ОСОБА_7 потерпілим ОСОБА_10 (а.с. 27-28, 29); протоколами допитів свідків ОСОБА_11 (а.с. 30-31), ОСОБА_12 (а.с. 32-33), ОСОБА_13 (а.с 34-36), ОСОБА_14 (а.с. 37-40).
Отже, з урахуванням тяжкості покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі доведення вини (до десяти років позбавлення волі), можливість його переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню чи вчинення іншого кримінального правопорушення є реальною, в тому числі й з огляду на те, що злочини, стосовно яких йому оголошено про підозру, вчиненні під час іспитового строку, призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 15.05.2015 року.
Доводи захисника щодо того, що ОСОБА_7 має родину та постійне місце проживання, підтверджуються відповідними матеріалами, але колегія суддів вважає, що ці обставини, у даному випадку, не впливають на прийняте рішення, оскільки вони не завадили ОСОБА_7 вчинити дії, які кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 146 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 189 КК України та у вчиненні яких йому оголошено обґрунтовану підозру.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його характер та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства та розгляду справи у суді, ОСОБА_7 має утримуватись під вартою.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд Одеської області,
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2016 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3