АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2230/2016 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 590 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
особи, відносно якої застосовано Ігіт Наіл
екстрадицій ний арешт
перекладача ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах Ігіт Наіла на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року, -
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання заступника прокурора м. Києва радника юстиції ОСОБА_9 та застосовано екстрадиційний арешт на строк не більше 12 місяців, який обраховувати з 16 травня 2016 року, відносно:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чаршамба, Турецької Республіки, громадянина Турецької Республіки, який проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , який розшукується компетентними органами Турецької Республіки для виконання вироку сьомого Вищого кримінального суду м. Адани від 07 грудня 2011 року, яким його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 314 (участь в озброєній терористичній організації) КК Турецької Республіки.
На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Так захисник посилається на ті обставини, що ОСОБА_11 з 2014 року проживає на території України, має постійне місце роботи, та перебуває у зареєстрованому шлюбі, що вказує на міцні соціальні зв`язки. Крім того, апелянт звертає увагу суду і на те, що правоохоронними органами Турецької Республіки до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не застосовувався. Дані обставини, на думку захисника, свідчать про відсутність підстав для тримання останнього під вартою. Крім того, апелянт посилається і на ті обставини, що відносно Ігіт Наіла Подільським районним судом м. Києва від 26 квітня 2016 року винесено обвинувальний вирок за ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, відповідно до якого йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, а тому перебування ОСОБА_10 під вартою перешкоджає процедурі відбування покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та особи відносно якої застосовано екстрадиційний арешт, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадицій ний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу. Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Згідно ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачу, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиціним арештом). При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або іншого кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і установленої судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
На переконання колегії суддів слідчий суддя дотримався даних вимог закону, дослідив належним чином всі надані йому матеріали, в тому числі і ті, що стосуються даних про особу ОСОБА_10 , на підставі чого прийшов до обґрунтованого рішення з приводу того, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не може гарантувати запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.
Так вироком сьомого Вищого кримінального суду м. Адани від 07 грдня 2011 року ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 314 КК України Турецької Республіки та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 3 місяці.
Ухвалою Верховного суду Турецької Республіки від 09 травня 2014 року вирок сьомого Вищого кримінального суду м. Адани від 07 грудня 2011 року залишено без зміни.
Республіканською генпрокуратурою м. Адани Турецької Республіки 17 липня 2014 року видано ордер на арешт громадянина Турецької Республіки Ігіт Наіла.
Прокуратурою м. Києва 15 червня 2016 року з Міністерства юстиції України отримано запит компетентного органу Турецької Республіки про видачу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надано доручення на проведення екстрадиційної перевірки, яка на даний час триває. Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 не закінчився. Злочин, за який засуджено ОСОБА_10 , передбачений ч. 2 ст. 314 КК Турецької Республіки відповідає злочину, передбаченому ч. 1 ст. 258-3 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання на строк більше одного року позбавлення волі.
Правовідносини між Україною і Турецькою Республікою врегульовані Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року.
На момент розгляду клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту дванадцятимісячний строк тримання ОСОБА_10 під вартою не закінчився.
Враховуючи вище зазначені обставини, а також дані про особу ОСОБА_10 , який хоча і має постійне місце роботи та проживання в Україну, а також перебуває у зареєстрованому шлюбі, проте його строк перебування на території України є відносно не великим, а саме з 2014 року, громадянином України він не являється, рішення про надання йому статусу біженця на день розгляду клопотання не приймалося, інкримінований ОСОБА_12 злочин має підвищену суспільну небезпеку (участь у озброєній терористичній організації), приймаючи до уваги тяжкість призначеного йому сьомим Вищим кримінальним судом м. Адани покарання (у виді позбавлення волі строком на 6 років 3 місяці), колегія суддів вважає, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не може гарантувати запобігання втечі особи та забезпечити її подальшу видачу.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника з приводу незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим її слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. ст. 309, 375, 376, 404, 405, 422, 584, 585, 590 КПК України, колегія суддів,
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора м. Києва радника юстиції ОСОБА_9 та застосовано екстрадиційний арешт на строк не більше 12 місяців, який обраховувати з 16 травня 2016 року, відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4