Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1639/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи
виконання покарань ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції між Гусятинським районним судом та Копичинською виправною колонією ВК-112 заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта незакінчена вища, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України.
Засудженого: 01.02.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.187 ч. 2, 129 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві приватної власності майна.
04.05.2012 року Ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області від 04.05.2012 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.02.2012 року змінено, виключено ст. 129 ч. 1 КК України, а справу закрито за відсутністю складу злочину на підставі ст. 6 ч. 1, п. 2 КПК України. Вважати засудженим за ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/4 належного йому на праві приватної власності майна.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21.01.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.02.2012 року, строк попереднього ув`язнення з 14.04.2011 року по 04.05.2012 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на невідбутий строк покарання так як довів своє виправлення.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання з 14.04.2011 року, кінець строку 24.04.2017 року.
Засуджений ОСОБА_5 в установах УДПтС України знаходиться з 20.04.2011 року. За час утримання в слідчому ляторі характеризувався негативно, допустив 1 (одне) порушення режиму утримання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень та стягнень не мав.
Міру призначеного судом покарання у Копичинській виправній колонії УДПтСУ в Тернопільській області (№112) відбуває з 06.06.2012 року. На виробництві колонії працевлаштований у бригаді № 33. За період відбування покарання у Копичинській виправній колонії УДПтСУ в Тернопільській області (№112) характеризувався негативно, допустив 7 (сім) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які були накладені дисциплінарні стягнення. Однак після проведеної з ним профілактично-виховної роботи змінив свою поведінку в кращу сторону, стягнення достроково зняті та погашені у встановленому законом порядку. На даний час характеризується позитивно. Намагається дотримуватись норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 5 разів.
Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень пожежної безпеки та вимог безпеки праці. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.
Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження». Підтримує зв`язки із рідними шляхом особистих побачень, листування отримує посилки, передачі. Позову на виконані виконавчими листами не має.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо зміни умов тримання відповідно до ст. ст. 100, 101 КВК України, до застосування Закону України № 842 - VІІІ 26.11.2015 року підлягав після відбуття 1/3 частин призначеного судом строку покарання 24.08.2013 року. Постійно-діючою комісією установи не розглядався.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким покаранням, згідно ст. 82 КК України, до застосування Закону України № 842 - VIII від 26.11.2015 року підлягав після фактичного відбуття 1/2 частини призначеного судом строку покарання - 29.10.2014 року. Постійно - діючою комісією Копичинської виправної колонії УДПтС України в Тернопільській області (№112) засудженому було відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми закону (протокол № 43 від 07.2014 року) як такому, що не став на шлях виправлення.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України, підлягав після фактичного відбуття 2/3 частини призначеного судом строку покарання - 04.01.2016 року. Постійно - діючою комісією колонії засудженому було відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України як такому, що не довів свого виправлення (протокол №3 від 29.01.2016 року).
Частиною 2 статті 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»(далі-Постанови) роз`яснює, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно пункту 17 Постанови при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд повинен ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обрання місця проживання і працевлаштування.
Згідно довідки про заохочення, стягнення, ОСОБА_5 має 8 стягнень, які достроково зняті та погашенні в установленому законом порядку та 5 заохочень.
Із характеристики вбачається , що даний засуджений став на шлях виправлення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 пояснив, що на даний час він не працевлаштований на виробництві колонії за станом здоров`я, оскільки хворіє на епілепсію, про те виконує роботи по благоустрою.
Зазначені обставини підтвердив в судовому засіданні представник установи ОСОБА_4 .
Заслухавши засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації колонії ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , який вважає обґрунтованим клопотання засудженого, суд вважає, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та чесним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому його слід звільнити умовно-достроково від відбування покарання.
На підставі наведеного та керуючись ст. 537,539 КПК України, ст.81 КК України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, -

УХВАЛА:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовільнити.

Засудженого ОСОБА_5 , звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання, який становить 8 (вісім) місяців 21 (двадцять один) день.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до апеляційного суду Тернопільської області.

Суддя : підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1