Справа № 163/1032/16-к
Провадження № 1-кс/163/83/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про задоволення скарги
13 квітня 2016 року м. Любомль
Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Любомль скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Європа-Транс ЛТД» ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000019 від 13.02.2015 року по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.321 КК України, -
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Європа-Транс ЛТД» (далі ТОВ «Європа-Транс ЛТД»), як власник тимчасово вилученого майна, через свого представника ОСОБА_5 08.04.2016 року надіслало на адресу суду зазначену скаргу на бездіяльність старшого слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого сідельного тягача марки «MAN», р.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , синього кольору, та свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Скарга мотивована тим, що вищевказане майно було вилучене старшим слідчим СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_7 13.02.2015 року в період часу з 01:15 год. по 05:00 год. на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС під час проведення слідчої дії у виді огляду місця події, а тому починаючи з 13.02.2015 року дане майно, в силу положень ч.1 ст.167 КПК України та ч.2 ст.168 КПК України, набуло статусу тимчасово вилученого. Однак, в подальшому, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.169 КПК України та ч.5 ст.171 КПК України, слідчий та прокурор з клопотанням до слідчого судді про арешт тимчасово вилученого майна не звертались, а тому дане майно підлягало негайному поверненню його власнику, а саме не пізніше 16.02.2015 року, у зв`язку з чим саме з цієї дати має місце порушення прав ТОВ «Європа-Транс ЛТД» в частині незаконного позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. З метою досудового врегулювання порушених прав товариства, 25.02.2016 року на адресу старшого слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 було скеровано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, однак, лише 04.04.2016 року ТОВ «Європа-Транс ЛТД» отримало постанову слідчого про відмову в його задоволенні, яка мотивована тим, що відносно даного майна ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області надано тимчасовий доступ із можливістю його вилучення протягом 30 днів з моменту винесення ухвали, після чого таке майно було визнано речовим доказом. Непогоджуючись з таким процесуальним рішенням старшого слідчого ОСОБА_6 вказує, що зазначена ухвала слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 20.02.2015 року не була виконана упродовж 30 днів з моменту її проголошення, у зв`язку із чим втратила законну силу 22.03.2015 року, про що свідчить відсутність в матеріалах кримінального провадження відомостей про пред`явлення та вручення оригіналу даної ухвали ТОВ «Європа-Транс ЛТД», а також відсутність опису речей і документів, які були вилучені, у зв`язку з її виконанням, а тому вважає, що приналежне товариству майно продовжує перебувати у статусі «тимчасово вилученого». Крім цього, випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України, які б унеможливлювали повернення даного майна, як речового доказу, власнику у кримінальному провадженні немає. З наведених підстав просив зобов`язати старшого слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 негайно повернути ТОВ «Європа-Транс ЛТД», як законному володільцю, тимчасово вилучене у даному кримінальному провадженні майно у вигляді сідельного тягача марки «MAN», р.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , синього кольору, та свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Заслухавши пояснення представника заявника, який скаргу підтримав, з вищенаведених підстав, та просив її задовольнити, прокурора, який просив в задоволенні скарги відмовити за її безпідставністю, оскільки вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому їх доля повинна вирішуватись відповідно до положень ст.100 КПК України, та дослідивши матеріали скарги і кримінального провадження №0000019, приходжу до висновку, що скарга підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 12.02.2015 року о 17 год. 47 хв. громадянин України ОСОБА_8 , слідуючи вантажним автомобілем марки «MAN», р.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_4 , з України в Республіку Польща через пункт пропуску митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС по смузі руху «червоний коридор» (вантажний напрямок) з товаром «деревне вугілля», намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю способом, що утруднює виявлення, 52 пластмасові банки, ємністю 1 л кожна, інсектицидів та 10 пакетів з фольги сріблястого кольору із порошкоподібною речовиною невідомого походження, які можуть бути віднесені до отруйних та сильнодіючих речовин.

По даному факту 13.02.2015 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 з правовою кваліфікацією - ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України.
З протоколу огляду місця події від 13.02.2015 року вбачається, що старшим слідчим СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_7 , поміж інших предметів та речей, було вилучено сідельний тягач марки «MAN», р.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

З копії вилученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 встановлено, що власником сідельного тягача марки «MAN», р.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , є ТзОВ «ЄВРОПА-ТРАНС ЛТД».

20.02.2015 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області розглянуто клопотання старшого слідчого про надання тимчасового доступу та вилучення речей і документів, що були вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 13.02.2015 року, та постановлено ухвалу, відповідно до якої старшому слідчому СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_7 надано тимчасовий доступ, зокрема, до сідельного тягача марки «MAN», р.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , з можливістю їх вилучення на протязі 30 днів з моменту проголошення ухвали.

Цього ж дня, тобто 20.02.2015 року, старшим слідчим СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_7 винесено постанову, якою вказаний сідельний тягач та свідоцтво про його реєстрацію визнано речовими доказами, які передані на відповідальне зберігання ТзОВ «Волинь-Євробізнес» (м.Луцьк, вул.Володимирська, 107/32).

В подальшому, 17.12.2015 року вказаним старшим слідчим прийнято постанову, якою юридичну кваліфікацію кримінального провадження №0000019 змінено з ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України на ч.1 ст.321 КК України, а постановою прокуратури Волинської області від 28.12.2015 року визначено його підслідність за слідчими Любомльського відділу поліції ГУНП у Волинській області.

25.02.2016 року на адресу Любомльського відділу поліції ГУНП у Волинській області від ТОВ «Європа-Транс ЛТД» факсимільним зв`язком надійшло клопотання про повернення тимчасово вилученого у зазначеному кримінальному провадженні майна вищевказаного сідельного тягача та свідоцтва про його реєстрацію.
За результатами розгляду даного клопотання, старшим слідчим СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 прийнято постанову від 26.02.2016 року про відмову у його задоволенні з тих підстав, що відносно вказаного майна ТОВ «Європа-Транс ЛТД» ухвалою Луцького міськрайонного суду від 20.02.2015 року надано тимчасовий доступ із правом вилучення, після чого визнано речовими доказами.
Аналіз встановлених у кримінальному провадженні фактів в розрізі норм КПК України приводить до наступних висновків.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов"язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,- заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
За змістом ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор мають право, зокрема, оглядати та вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК України регламентовано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, а ч.6 ст.173 КПК України передбачає, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, ні слідчий, ні прокурор, у визначені ч.5 ст.171 КПК України строки, до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме, сідельного тягача марки «MAN», р.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , до слідчого судді не звертались.

Відтак, в силу вимог вказаної норми, зазначене тимчасово вилучене майно підлягало негайному поверненню його законному власнику, яким є ТОВ «ЄВРОПА-ТРАНС ЛТД», однак матеріали кримінального провадження вказують на те, що ні слідчим, ні прокурором заходів, спрямованих на виконання таких вимог закону, не вживалось.

Поміж цього, ухвала слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області про тимчасовий доступ до речей і документів, що були вилучені 13.02.2015 року під час проведення огляду місця події, винесена лише 20.02.2015 року, тобто в той час, коли в силу вимог ст.ст.169, 171 КПК України, дане майно уже повинно було б бути повернутим законному володільцю та перебувати у його володінні.

При цьому, з матеріалів кримінального провадження не вбачається де та у кого зберігалося майно ТОВ «ЄВРОПА-ТРАНС ЛТД» після його вилучення 13.02.2015 року при огляді місця події, тоді як, в силу ст.165 КПК України, ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів пред`являється та вручається володільцю таких речей і документів для її виконання, тобто доступу до них, а в даному випадку й вилучення, у зв`язку із чим слід дійти висновку, що вилучене під час огляду місця події майно в період з 13 по 20 лютого 2015 року продовжувало перебувати у володінні органу досудового розслідування, у зв`язку із чим звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням мало виключно формальний характер, яке позбавлене ознак досягнення мети, передбаченої ст.159 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.165 КПК України, особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, зобов`язана залишити володільцю речей і документів опис речей і документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, суду.

Натомість, визначені даною нормою документи у матеріалах кримінального провадження відсутні, а відтак вважати, що зазначена ухвала слідчого судді Луцького міськрайонного суду виконана у передбачені у ній строки та у відповідності до положень ст.165 КПК України, підстав немає.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороною кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Вищенаведені норми та встановлені в ході розгляду скарги факти одночасно вказують на відсутність у кримінальному провадженні таких випадків, а саме, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Системний аналіз ч.1 ст.100 КПК України з іншими положеннями КПК України, зокрема, ст.ст.16, 169, 171 КПК України, не виключає в категоричній формі можливості повернення речового доказу його володільцю.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст.1 Протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, основні слідчі дії слідчим уже проведено, а тому зберігання даного майна, яке має статус речового доказу, у його законного володільця не завадить проведенню подальшого досудового розслідування та вирішенню його долі у встановленому порядку. Крім цього, слід врахувати, що у даному кримінальному провадженні 17.12.2015 року слідчим змінено юридичну кваліфікацію з ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України на ч.1 ст.321 КК України, а також те, що від часу внесення відомостей в ЄРДР (13.02.2015 року) по даний час повідомлення про підозру будь-якій особі не вручено.
Таким чином, з огляду на вищенаведене скарга підлягає до задоволення, а тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000019 сідельний тягач та свідоцтво про його реєстрацію поверненню його власнику.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 167-169, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 негайно повернути тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000019, а саме, сідельний тягач марки «MAN», р.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , синього кольору, та свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , його власнику - ТОВ «Європа-Транс ЛТД».

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1