Справа №639/101/16-к
Провадження №1-в/639/130/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2016 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Холодногірської виправної колонії №18 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, громадянина Російської Федерації, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, до арешту фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 02.06.2009 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.115, ст.71 КК України до 9 років 2 місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України.

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 підтримали внесене клопотання, просили суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_7 просив суд врахувати, що за час відбування покарання він мав 8 заохочень, останнє стягнення є погашеним, працював будівельником в Холодногірській ВК №18, на даний час працює днювальним чергової частини.

Представник Холодногірської виправної колонії №18 та прокурор проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на відсутність на даний час правових підстав для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Вислухавши думку прокурора, представника Холодногірської виправної колонії №18, засудженого та його захисника, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_5 засуджений вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2009 року за ч.1 ст.115, ст.71 КК України до 9 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.02.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.01.2009 по 17.06.2009 року в строк покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Початок строку відраховується з 18.01.2009 року, кінець строку - 19.10.2017 року.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 встановлено, що за час відбування покарання у Київському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав. З 13.07.2009 року відбуває покарання у Холодногірській виправній колонії №18. Працює на виробництві установи у будівельником будівельної бригади, до праці ставиться задовільно. За час відбування покарання мав 8 (вісім) заохочень. Порушував вимоги режиму тримання, за що мав 2 (два) стягнення. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускав порушення вимог пожежної безпеки. Залучений до участі у програмі диференційованого виховного впливу «Професія», «Подолання алкогольної та наркотичної залежності», «Освіта», «Духовне відродження», «Фізкультура та спорт», до реалізації яких ставиться задовільно. Соціально-корисні зв`язки з рідними втрачені. Стан здоров`я задовільний. Відповідно до вироку суду має судові витрати на суму 973,54 грн., але виконавчі листи до установи не надходили. Вину у скоєному злочині визнав.

Рішенням комісії установи 16.12.2015 року у відношенні ОСОБА_5 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання як особі, що не довела свого виправлення.

Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Відповідно до довідки Холодногірської ВК №18, засуджений ОСОБА_5 з 27.07.2009 року був працевлаштований в установі різноробом, доручену роботу виконував. Його відсоток виконання норм виробітку, в еквіваленті повної зайнятості, складав: липень 2015 року 15,3%, серпень 2015 року 17,7%, вересень 2015 року 17,8%, у жовтні 2015 року 29,5 %, у листопаді 2015 року 41,4 %, у грудні 2015 року не працював.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину за ч.1 ст.115 КК України, який є умисним особливо тяжким злочином, значний строк невідбутої частини покарання, наявність у засудженого 2 (двох) стягнень, той факт, що після погашення останнього стягнення засуджений ОСОБА_5 не отримував жодних заохочень, процесуальні витрати по кримінальній справі у сумі 973,54 грн. засудженим не погашено, тому суд приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому клопотання ОСОБА_5 є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (вх. №266 від 05.01.2016 року) про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання в порядку, визначеному ст.81 КК України відмовити.
Згідно вимог ч.6 ст.539 КПК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення чи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким може мати місце не раніше як через 1 (один) рік з дня прийняття рішення про відмову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення шляхом, подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1