Провадження № 1-в/193/731/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
11 липня 2016 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника Софіївської ВК № 45: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, -
07 червня 2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотаннями про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, обгрунтовуючи його тим, що на даний час відбуває покарання в Софіївській ВК №45, просить звільнити його умовно-достроково.
Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_5 засуджений Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.02.2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі . Відповідно ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05.11.2012 року ,і остаточно до відбуття 6 років 1 місяць з конфіскацією всього належного йому майна. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2016 року зараховано у строк відбування покарання ,строк попереднього ув`язнення з 12 вересня 2012 року по 12 березня 2013 рік з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
ОСОБА_5 відбуває покарання в Софіївській ВК № 45 з 25.06.2014 року. За час відбування покарання характеризується негативно. На виробництві не працевлаштований ,але в силу своїх фізичних можливостей виконує роботу з благоустрою місць позбавлення волі .
За допущені порушення установленого порядку відбування покарання чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ним належного догляду, використання за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.
Не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок. Не бере участі у роботі самодіяльних організацій не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. До складу ради колективу засуджених не входить. Соціально-корисні зв`язки простежуються слабо. Вину у скоєному визнає частково. За вироком суду позову не має. 26.05.2016 року комісією СВК № 45 відмовлено у застосуванні заохочувальної норми ст. 81 КК України. Станом на 02.04.2016 року відбув 2/3 частини призначеного покарання.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав своє клопотання, просить звільнити його умовно-достроково.
Представник адміністрації у судовому засіданні вважає, що застосування умовно-дострокове звільнення у відношенні ОСОБА_5 є недоцільним.
Прокурор проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» №2 від 26.04.2002 року оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.
Враховуючи вищенаведене, те, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення. Суд приходить до висновку, що засуджений не став на шлях виправлення, тому він не заслуговує на умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін.
На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити як необґрунтованого.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області в семидобовий строк з часу її оголошення, засудженим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1