У Х В А Л А
12.10.2016 Справа №607/6834/14-к

Тернопільський міськрайонний суду складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
під час судового засідання з розгляду питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого у об`єднаному кримінальному провадженні, щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ст. 185 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
встановив:
строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вчергове продовженого обвинуваченому ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 27 липня 2016 року, закінчується 14 жовтня 2016 року.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор клопоче про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ще на два місяці, зсилаючись на наявність до цього підстав.
Захисник ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_3 слід змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_3 також вважає, що йому слід змінити запобіжний захід на домашній арешт, однак не на цілодобовий, а лише у нічну пору.
Обоє вмотивовують свої клопотання тим, що прокурор не довів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, та у ОСОБА_3 є прикута до ліжка мати і потребує стороннього догляду.
Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження з цього питання, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і продовження обвинуваченому строку тримання під вартою ще на 60 днів та відповідно відмови у задоволенні клопотань захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, з огляду на те, що даний час нових обставин, які б свідчили про зникнення або зменшення ризиків, які слугували підставою для обрання/продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суду не представлено. Мотиви, з яких приймались дані рішення, продовжують бути:
обвинувачений зможе вчинити спроби переховуватись від суду з огляду на покарання, яке йому загрожує у випадку встановлення судом його винуватості, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, виходячи з даних, які містяться в матеріалах провадження, про його особу, зокрема, він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, є обвинувачений у вчиненні ряду кримінальних правопорушень у даному провадженні.
Доводи сторони захисту про те, що у ОСОБА_3 хвора мати на даний час не підкріплені жодним доказом, а тому не можуть братись до уваги судом.
Завершити судове провадження не можливо, оскільки після скасування ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 14 вересня 2016 року вироку Тернопільського міськрайонного суду від 07 червня 2016 року у даному провадженні щодо ОСОБА_3 заново призначено підготовче судове засідання на 27 жовтня 2016 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 79 рішення Суду у справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статусу остаточного 10 травня 2011 року, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
На думку суду такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, дані про особу ОСОБА_3 , декілька кримінальних проваджень щодо нього (котрі об`єднані в одне).
Відтак, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 331 КПК України, суд, -
ухвалив:
клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 10 грудня 2016 року.
Клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Головуючий суддяОСОБА_1