Справа № 760/6834/16-к
Провадження № 1-кс/760/4453/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого з ОВС ВКР СУФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей та документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 11 січня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло зазначене клопотання, з якого вбачається, що у провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 11 січня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Виходячи із цього, слідчий просив слідчого суддю надати тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ), з можливістю їх вилучення, які мають значення для проведення досудового розслідування.

Відповідно до ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Як вбачається з клопотання, слідчий просив постановити ухвалу про надання тимчасового доступу до зазначених речей та документів, що знаходяться у володінні службових осіб ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ), без виклику їх представників, оскільки існує реальна загроза зміни або знищення речей, документів чи інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5, 6 частини 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Відповідно до ч. 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В ч. 1 ст. 159 КПК України встановлено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно з п.6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Як зазначено в ч.6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч.3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену Законом.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, прихожу до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки слідчим не було доведено наявність достатніх підстав вважати, що документи, які перебувають у володінні службових осіб ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ), мають відношення до кримінального провадження № 0000001 від 11 січня 2016 року та самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, враховуючи, що відомості щодо ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ) не внесені до ЄРДР.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В клопотанні старшого слідчого з ОВС ВКР СУФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_2 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000001 від 11 січня 2016 за ч.3 ст.212 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1