№ 0810/7475/2012
№/п 1-кп/317/292/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2016 року
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000071 від 27.11.2012 року відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню за ч. 2 ст.242 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області з Апеляційного суду після скасування вироку надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 27.11.2012 року відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню за ч. 2 ст. 242 КК України.

Ухвалою суду по вказаному провадженню було призначене підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що кримінальне провадження підсудне Запорізькому районному суду Запорізької області, під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Захисник у підготовчому судовому засіданні заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, мотивуючи це тим, що формулювання обвинувачення викладене неконкретно, не зазначено в чому полягають тяжкі наслідки, не зазначено потерпілу особу.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження не можливо призначити до розгляду, тому як обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням його за ч. 2 ст. 242 КК України, підлягає поверненню прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Підготовче судове засідання в судовому провадженні у першій інстанції є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначати кримінальне провадження до судового розгляду.
Однією з умов до можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, є відповідність його вимогам КПК.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Так, відповідно до п.п. 5,7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити:
1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, 3) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням
Згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.
З викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вбачається, що ОСОБА_5 вчинене кримінальне правопорушення, а саме порушення правил охорони вод (водних об`єктів), що спричинило тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди, передбачене ч. 2 ст. 242 КК України.

Відповідно до вимог п.5 Постанови Пленуму ВСУ № 17 від 10.12.2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» під тяжкими наслідками (статті 236, 237, частини 2 статей 238-243, ч. 2 ст. 245, статті 247, 251, ч. 2 ст. 252, ч. 1 ст. 253 КК ( 2341-14 ) слід розуміти: загибель чи масове захворювання людей; істотне погіршення екологічної обстановки в тому чи іншому регіоні (місцевості); зникнення, масові загибель чи тяжкі захворювання об`єктів тваринного і рослинного світу; неможливість відтворити протягом тривалого часу ті чи інші природні об`єкти або використовувати природні ресурси в певному регіоні; генетичне перетворення тих чи інших природних об`єктів; заподіяння матеріальної шкоди в особливо великих розмірах; тощо.
Однак, фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, є неповними. Обвинувачення сформульовано недостатньо конкретно, щоб можна було чітко зрозуміти, які саме діяння ставляться обвинуваченому ОСОБА_5 у вину, і в чому полягають тяжкі наслідки. Відповідно до зміненого обвинувального акту від 14.08.2013 року ОСОБА_5 обвинувачується в тому, шо він без дозволу на спеціальне водокористування , в період часу з 26.04.2012 року по 08.08.2012 р., здійснював водозабір з ріки Дніпро, чим порушив правила охорони вод, встановлені в ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 44,48,49 Водного кодексу України, «Порядку затвердження та видачі дозволу на спеціальне водокористування», згідно з якими право на спеціальне водокористування з`являється з моменту отримання дозволу на спеціальне водокористування.
У викладі фактичних обставин обвинувачення далі зазначаються обставини, у зв`язку з чим Запорізькою міжрайонною екологічною прокуратурою 21.12.2013 за №60-2842вих-12 в рамках кримінального провадження пред`явлено позовну заяву про відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного водозабору з р.Дніпро на загальну суму 14489125,00 грн.
При цьому ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення щодо спричинення останнім тяжких наслідків у вигляді матеріальної шкоди, а не заподіяння шкоди в особливо великих розмірах, як це зазначено в Постанові Пленуму ВСУ №17 від 10.12.2004р.
За таких обставин, суд вважає неможливим призначити даний обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки неконкретність обвинувачення та інші недоліки обвинувального акту позбавить суд можливості винести законне та обґрунтоване рішення за даним обвинуваченням, а зміна обвинувачення вже під час судового розгляду є лише правом прокурора, а не його процесуальним обов`язком.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним повернути обвинувальний акт прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 27.11.2012 року відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню за ч. 2 ст.242 КК України - повернути прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя : ОСОБА_1