справа №176/2781/15-к
провадження №1-кп/176/33/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 р. м. Жовті Води

Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2015 року за № 0000649 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне, Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, перебуваючого у фактичних шлюбних стосунках, з вищою незакінченою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз засудженого вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2009 року за ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, звільненого 04.02.2011 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.396 КК України,

з участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

27.03.2011 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будівлі бібліотеки Дніпропетровського національного університету, розташованого в парку ім. Гагаріна по вул. Козакова, 8 у м. Дніпропетровськ, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, бажаючи незаконно збагатиться, побачивши у раніше невідомого йому ОСОБА_6 , який на той момент гуляв у парку з товаришем і утримував в руці належний йому на праві приватної власності мобільний телефон «Nокіа 6303» імеі НОМЕР_1 , який визначив як предмет протиправного посягання, вирішив здійснити відкрите заволодіння зазначеним мобільним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 і діючи умисно, повторно, шляхом ривка відкрито викрав мобільний телефон «Нокіа 6303» імеі-70779 сріблястого кольору, вартістю 1300 гривень, з сім-картою мобільного оператора «КИЇВСТАР» № НОМЕР_2 , вартістю 30 грн., з наявними на ній грошовими коштами в сумі 15 грн., що належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись зазначеним мобільним телефоном за власним розсудом, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 1345 (одної тисячі триста сорок п`ять) гривень.

Окрім того, ОСОБА_3 , 19.11.2011 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин прийшов до приміщення квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності його знайомому ОСОБА_8 , де знаходився його знайомий ОСОБА_9 , який повідомив, що скоїв вбивство ОСОБА_8 . Далі ОСОБА_3 , впевнившись, що ОСОБА_8 помер від спричинених ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та бажаючи приховати скоєння особливо тяжкого злочину, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зникли.

ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що ОСОБА_9 скоїв особливо тяжкий злочин - умисне вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, хоча заздалегідь не обіцяв його приховування, дав свою згоду на приховування скоєного ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину.

Далі ОСОБА_3 , продовжуючи виконувати дії спрямовані на приховання слідів злочину змив і стер відбитки пальців зі знарядь злочину (кухонних ножів), також витер пляшку з під горілки, тим самим заздалегідь не обіцяючи приховав сліди скоєного злочину.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся. Зазначив, що злочини вчинено ним за обставин викладених в обвинувальному акті. Зокрема, суду дав показання про те, що 27.03.2011 року приблизно о 19 годині 30 хвилин він знаходився біля бібліотеки Дніпропетровського національного університету, що розташований в парку ім. Гагаріна по вул. Козакова, 8 у м. Дніпропетровськ. В цей момент він побачив хлопців, один з яких як потім з`ясувалось був ОСОБА_6 .. В руках у нього був мобільний телефон, яким він вирішив відкрито заволодіти. Підійшовши до них, він ривком викрав з рук потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон. Викраденим розпорядився на власний розсуд. Цивільний позов потерпілого визнав. Окрім того, 19.11.2011 року, він, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 знаходилися у квартирі останнього, що розташована в будинку АДРЕСА_3 , де розпивали спиртні напої. Він вийшов з приміщення квартири та пішов до магазину придбати напої та продукти харчування. В квартирі залишилися потерпілий та ОСОБА_9 . Приблизно о 20 год. 40 хв. він повернувся до помешкання потерпілого ОСОБА_8 . В квартирі знаходився ОСОБА_9 , який йому повідомив, що скоїв вбивство ОСОБА_8 . Тоді він, з метою приховати вчинений злочин, змив і стер відбитки пальців з кухонних ножів, також витер пляшку з під горілки щоб приховати сліди злочину. З місця злочину вони втекли. В судовому засіданні просив не досліджувати докази в підтвердження його вини, просив розглядати кримінальне провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Докази його вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати:

- за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинений повторно;

- за ч.1 ст.396 КК України, як заздалегідь необіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину; дані про особу винного, який є особою раніше судимою, останній раз засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2009 року за ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, звільнений 04.02.2011 року по відбуттю строку покарання /а.к.п.156-157, 162, 164 том 3/.

За місцем проживання та реєстрації обвинувачений ОСОБА_3 характеризується позитивно, із сусідами не сварився, ввічливий /а.к.п.165 том 3/. За місцем проживання без реєстрації в с. Івашинівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, станом на листопад 2011 року, обвинувачений ОСОБА_3 характеризується таким чином, що скарг від мешканців села на його поведінку не надходило /а.к.п.166 том 3/.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений ОСОБА_3 не перебуває /а.к.п.168,169 том 3/. Згідно повідомлення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачений ОСОБА_3 на військовому обліку не перебував /а.к.п.171 том 3/.

Згідно повідомлення КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 не зареєстровано. /а.к.п.173 том 3/.

Згідно повідомлення УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області транспортні засоби за ОСОБА_3 не зареєстровані. /а.к.п.175 том 3/.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частин та статей, за якими кваліфіковані його діяння, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим.

Окрім того, судом враховуються положення ч.5 ст.72 КК України, до яких було внесено зміни Законом України №838 від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до яких зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 затриманий 20 листопада 2011 року. Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2015 року ОСОБА_3 звільнено з-під варти в залі судового засідання та стосовно нього застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України строком до 12.09.2015 року. Таким чином, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження становить з 20.11.2011 року по 14.08.2015 року, тобто 3 роки 8 місяців 25 днів. У зв`язку із чим підлягає зарахуванню в строк відбування покарання обвинуваченому час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою, а саме з 20.11.2011 року по 14.08.2015 року.

Санкція частини другої статті 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років.

Санкція частини першої статті 396 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк до трьох місяців або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

З урахуванням вимог вищевказаного Закону, в перерахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк відбування покарання ОСОБА_3 становить 7 років 5 місяців 20 днів, що перевищує санкцію частин та статей Кримінального кодексу України, за якими його дії кваліфіковано.

Оскільки строк попереднього ув`язнення, відбутий обвинуваченим у межах даного кримінального провадження, перевищує санкцію частин та статей Кримінального кодексу України, за якими його дії кваліфіковано, суд має звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, як такого, що повністю відбув покарання.

На день розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, відносно якого запобіжний захід не застосовано, оскільки строк раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчився. В рамках даного кримінального провадження інші запобіжні заходи стосовно ОСОБА_3 не обиралися.

Під час досудового розслідування потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди /а.к.п.115 том 3/. В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, подав суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність.

На адресу суду клопотання потерпілого про розгляд позову за його відсутності не надходило. В силу вимог ч.1 ст.326 КПК України, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 слід залишити без розгляду.

Постановою слідчого від 22.02.2012 року /а.к.п.180 том 2/ накладено арешт на майно ОСОБА_3 . В силу вимог ч.4 ст.174 КПК України, з огляду на те, що санкція статті не передбачає конфіскації майна, спеціальної конфіскації, цивільний позов в рамках даного кримінального провадження залишено без розгляду, постанову слідчого про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_3 слід скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експертів за проведення дактилоскопічних експертиз в сумі 619 грн. 08 коп. /168,84 грн. + 450,24 грн./ слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази:

- дерев`яну рукоятку ножа, пластмасову рукоятку ножа, два клинки ножів, троє слідів пальців руки, фрагмент підковдри, нігтьові зрізи з обох рук трупа ОСОБА_8 , мікрочастинки з обох рук ОСОБА_8 , нігтьові зрізи з рук ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , футболку чорного кольору, светр чорного кольору, джинсові брюки сірого кольору ОСОБА_8 , зразки крові ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів П`ятихатського РВ ГУНП в Дніпропетровській області, слід знищити;

- джинсові брюки синього кольору та спортивну кофту чорного кольору ОСОБА_9 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів П`ятихатського РВ ГУНП в Дніпропетровській області, слід повернути ОСОБА_9 ;

- джинсові брюки сірого кольору та куртку чорного кольору ОСОБА_3 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів П`ятихатського РВ ГУНП в Дніпропетровській області, слід повернути ОСОБА_3 ;

- сім-карту до мобільного телефону, яка приєднана до матеріалів кримінального провадження /а.к.п.87 том 3/, слід повернути власнику - потерпілому ОСОБА_6 ;

- компакт диск формату CDR «RIDATAS», який приєднаний до матеріалів кримінального провадження слід залишити в матеріалах кримінального провадження;

- носій електронної інформації диск для систем лазерного зчитування «Esperanza DVD-R», на якому міститься відеозапис слідчого експерименту з ОСОБА_9 , який приєднаний до матеріалів кримінального провадження слід залишити в матеріалах кримінального провадження;

- пластикову пляшку з-під пива «Оболонь», яка зберігається в камері речових доказів Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області слід знищити /а.к.п.63 том 3/;

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.396, ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.396 КК України у виді позбавлення волі строком 3 /три/ роки;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838 від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення за період з 20 листопада 2011 року по 14 серпня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного даним вироком, згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838 від 26.11.2015 року, як такого, що повністю відбув призначене йому покарання у виді позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 619 /шістсот дев`ятнадцять/ грн. 08 коп.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Постанову слідчого від 22.02.2012 року про накладення арешту на майно ОСОБА_3 скасувати.

Речові докази:

- дерев`яну рукоятку ножа, пластмасову рукоятка ножа, два клинки ножів, троє слідів пальців руки, фрагмент підковдри, нігтьові зрізи з обох рук трупа ОСОБА_8 , мікрочастинки з обох рук ОСОБА_8 , нігтьові зрізи з рук ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , футболку чорного кольору, светр чорного кольору, джинсові брюки сірого кольору ОСОБА_8 , зразки крові ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів П`ятихатського РВ ГУНП в Дніпропетровській області - знищити;

- джинсові брюки синього кольору та спортивну кофту чорного кольору ОСОБА_9 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів П`ятихатського РВ ГУНП в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_9 ;

- джинсові брюки сірого кольору та куртку чорного кольору ОСОБА_3 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів П`ятихатського РВ ГУНП в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_3 ;

- сім-карту до мобільного телефону, яка приєднана до матеріалів кримінального провадження /а.к.п.87 том 3/ - повернути власнику - потерпілому ОСОБА_6 ;

- компакт диск формату CDR «RIDATAS», який приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- носій електронної інформації диск для систем лазерного зчитування «Esperanza DVD-R», на якому міститься відеозапис слідчого експерименту з ОСОБА_9 , який приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- пластикову пляшку з-під пива «Оболонь», яка зберігається в камері речових доказів Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - знищити /а.к.п.63 том 3/.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Обвинувачений вправі оскаржити вирок суду протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду.

Суддя