Справа № 495/7450/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

06.09.2016 року слідчий Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що 16.09.2016 року на території ТСЦ м. Б-Дністровського, під час проведення експертизи а/м ВАЗ-21112 д.н. НОМЕР_1 було виявлено ознаки знищення номера двигуну автомобіля.

За даним фактом СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002851 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході проведення досудового слідства, з автомобілем марки: «ВАЗ-21112», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , потрібно провести авто технічну експертизу з метою встановлення факту знищення, підробки або заміни номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.
У зв`язку з цим на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначеного автомобіля а також вбачається доцільним визначити місце зберігання цього автомобіля на спец-майданчику № 3 селища Салгани, Білгород-Дністровського району Одеської області, зв`язку з чим слідчий просить задовольнити клопотання.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, вважаю, що у його задоволенні необхідно відмовити виходячи с з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Таким чином аналіз наведених вище норм, досліджених під час розгляду клопотання, дають підстави вважати, що клопотання слідчого є необґрунтованим та передчасним, так як у даному кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру, а також відсутні докази того, що зазначений вище транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
З урахуванням того, що прокурором та слідчим не надано достатніх доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, а також, що арешт транспортного засобу «ВАЗ-21112», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві приватної власності ОСОБА_4 може призвести до необґрунтованого порушення її конституційних прав, що є неприпустимим вважаю, клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170, 171,172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя