Справа215/5037/15-к
1-кп/215/78/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, маючого двох малолітніх дітей, працює машиністом бурової установки шахти «Орджонікідзе», ПАТ «ЦГЗК», проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ст.336 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
04.03.2003 року ОСОБА_4 зарахований в запас до Збройних Сил України та отримав військове звання рядовий. З 05.05.2003 року перебуває на військовому обліку у запасі ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015, розпорядження обласного військового комісара м. Дніпропетровськ було проведено оповіщення та збір військовозобов`язаних для подальшого проходження служби в Збройних силах України.
Захист Вітчизни, незалежності територіальної цілісності України, шанування її державних символів, відповідно до ст.65 Конституції України є обов`язком громадян України.
Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок включає призов на військову службу.
Громадяни України, які приписані до призовних дільниць, або перебувають у запасі Збройних сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
- прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для
оформлення військово-облікових документів приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;
- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах
згідно з рішенням комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату;
- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати
військовий обов`язок у запасі;
- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно ст.9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); чоловіки, на утриманні яких перебувають п`ять і більше дітей віком до 16 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання); жінки, на утриманні яких перебувають діти віком до 16 років (такі жінки можуть бути призвані на військову службу в разі їх згоди і тільки за місцем проживання); зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим; інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках.
27 березня 2015 року, до ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією та проходження медичного огляду прибув військовозобов`язаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після проходження медичного огляду 27.03.2015, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено лікарем-невропатологом на додаткове медичне обстеження. 22.06.2015 року, після проходження додаткового медичного обстеження, ОСОБА_4 знову з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та того ж дня, а саме 22.06.2015 року головою військово-лікарської комісії, ОСОБА_4 було зроблено висновок щодо придатності до військової служби за ст.23 В обмежено придатний до військової служби. Після цього, 22.06.2015 року ОСОБА_4 була вручена повістка на відправку до військової частини на 29.06.2015 року.
Однак, всупереч вказаних вимог законодавства, ОСОБА_4 , 22 червня 2015 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого по АДРЕСА_2 , знаходячись в приміщенні кабінету №315, з метою ухилення від призову за мобілізацією, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, від подальшого призову за мобілізацією відмовився, письмово повідомивши про вказане працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе не визнав, пояснив що дійсно 22.06.2015 р. відмовився від призову за мобілізацією написавши пояснення, оскільки вважав себе придатним до військової служби тільки у військовий час, що було підтверджено висновком комісії щодо його обмеженої придатності за ст.23 «в» «Положення про військову-лікарську експертизу в Збройних Силах України» від 14.08.2008 р. На теперішній час розібравшись в законодавстві скориставшись юридичною допомогою адвоката, він розуміє, що в його випадку «ст.23»в» питання його придатності вирішується індивідуально комісією.
Не зважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною, що підтверджуються поясненнями свідків та сукупністю досліджених доказів.
Винуватість обвинуваченого підтверджується заявою ОСОБА_4 від 22.06.2015 р. а.с.11 якою він свідомо відмовляється від призову за мобілізацією маючи на утриманні двох малолітніх дітей, та хворого батька в також в зв`язку з хворобою.
Висновком військово-лікарської комісії від 22.06.2015 р. а.с.10, яким ОСОБА_4 визнаний обмежено придатним до військової служби згідно ст.23 «в» Положення про військову-лікарську експертизу в Збройних Силах України» від 14.08.2008 р.
Згідно ст.23 «в», п.п.1.1., 2.8. «Положення про військову-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 р. особи рядового складу з незначними порушеннями функцій є непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час. Вказана придатність для зазначених осіб визначається індивідуально лікарською комісією на підставі вивчення та оцінки стану здоров`я, для з`ясування чи дозволяє особі стан здоров`я виконувати певні функції з конкретної військової служби за родами військ.
З пояснень свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 лікаря невропатолога, та голови військово-лікарської комісії слідує, що ОСОБА_4 проходив стаціонарне лікування та обстеження в Криворізькій міській лікарні №8 в квітні-травні 2015 р., йому був встановлений діагноз: люмбоішалгія, остеохондроз хребта, больовий синдром. ОСОБА_4 є працездатним, та при наявності такого захворювання яке кваліфікується як незначне порушення функцій, була проведена оцінка стану здоров`я обвинуваченого і визначена індивідуально його придатність для військової служби.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає що поясненнями свідків обвинувачення опитаних судом, письмовими доказами, судом встановлено що зібрані обвинуваченням докази в їх сукупності є достовірними, та за межами розумного сумніву достатньою мірою підтверджують винуватість обвинуваченого в кримінальному правопорушенні за за ст. 336 КК України за ознаками ухилення від призову за мобілізацією.
Призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_4 , працює, на утриманні має двох малолітніх дітей 2007 та 2014 р.народження, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Як пом`якшуючи вину обставину суд враховує недостатню як роз`яснювальну, так і документально оформлену роботу військомату відносно прав призовників, військовий обов`язок яких вирішується індивідуально.
З урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України не відноситься до категорії тяжких, вищезазначених обставин що пом`якшують відповідальність відповідно до ст.66 КК України, при відсутності обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від покарання з іспитовим строком, відповідно до ст.ст.75, 76 КК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.336 КК України 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 від покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

СУДДЯ: