Порядковий № 1-кп/756/154/16
В И Р О К
іменем України
22 серпня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :
21.06.2015 року, близько 02 години, між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які перебували поблизу будинку № 4-В по вулиці Кондратюка у м. Києві, відбувся словесних конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків.

В ході конфлікту в ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, реалізуючи який, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді тяжкого тілесного ушкодження і бажаючи їх настання, однак не бажаючи настання смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , діставши з кишені ніж, підійшов з переду до ОСОБА_8 лівою рукою схопив його за шию та ножем, який тримав у правій руці, спричинив різану рану лівої потиличної ділянки з переходом на задню поверхню шиї у верхню третину, що відноситься до легкого тілесного ушкодження. Після чого, продовжуючи свої дії, ОСОБА_10 наніс ОСОБА_11 , один удар ножем в грудну клітину зліва, чим спричинив проникаюче колото-різане поранення грудей зліва, що призвело до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

У судовому засіданні обвинувачений визнав факт спричинення ним потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, однак заперечив навмисність таких дій. Показав суду, що ввечері 20.06.2015 року за ним на роботу зайшла його знайома ОСОБА_12 , з якою вони пішли до неї додому, за адресою : АДРЕСА_2 , де він залишився на ніч.

Близько 02 години ночі він прокинувся від телефонного дзвінка на мобільний телефон ОСОБА_12 . Вона нетривалий час з кимось розмовляла, після чого повідомила йому, що телефонував знайомий, який наполегливо запрошував її вийти до них на вулицю. Дочекавшись, коли ОСОБА_12 піде до туалету, ОСОБА_10 , подивившись у її телефоні, зателефонував особі, з якою до цього вона розмовляла.

На його виклик відповів хлопець, який спілкувався з ним у грубій формі, при цьому був агресивно налаштований. Обвинувачений повідомив останньому, що ОСОБА_12 його дівчина. Невідомий спитав у нього, де він територіально перебуває та запропонував йому зустрітися. ОСОБА_10 , бажаючи побачити цього хлопця, погодився, назвавши при цьому адресу, за якою він знаходиться.

Обвинувачений вийшов на вулицю, за ним пішла ОСОБА_12 , майже одразу до них підійшли троє хлопців, один з яких, на запитання ОСОБА_10 , повідомив, що телефонував він. Після чого цей хлопець підійшов впритул до обвинуваченого, який з метою звільнити свій особистий простір, почав його відштовхувати.

Хлопець дістав із задньої кишені своїх штанів пляшку та вдарив його по голові. Від цього удару в обвинуваченого запаморочилося у голові, і він трохи відійшов назад.

ОСОБА_12 , намагаючись захистити, почала прикривати його собою. На що хлопець пляшку, якою він вдарив до цього обвинуваченого по голові, кинув у них, і мало не влучив, після чого дістав з кишені другу пляшку. У цей момент ОСОБА_10 підняв з землі ніж, який до цього випав з його кишені, і почав хаотично ним розмахувати.

Хлопець, який побачив ніж, відійшов назад до бойлерної, об стіну якої розбив пляшку таким чином, що горличко залишилося у його руці, та почав йти на нього. ОСОБА_10 схопив його за руку із пляшкою, а рукою із ножем взяв його шию. Обвинувачений припускає, що саме в цей момент він порізав шию потерпілого.

Однак потерпілого це не зупинило, він продовжував йти на них. ОСОБА_10 був наляканий і хотів побігти, але хвилювався за ОСОБА_12 . Коли хлопець підійшов до нього, він, розмахуючи ножем, випадково наніс удар у грудь потерпілого, не бажаючи настання несприятливих для потерпілого наслідків.

Після чого хлопець взявся за бік та сказав своїм приятелям, що його підрізали, але обвинувачений не повірив йому, оскільки зі слів ОСОБА_12 він знав про нещирість останнього. Але, все ж таки злякавшись, вони з ОСОБА_12 побігли до неї, зібрали речі та поїхали до нього додому на вулицю Сім`ї Холохлових. Коли вони проходили повз потерпілого, він лежав на землі, а його друзі викликали швидку. Проте не зупиняючись ОСОБА_10 пішов далі.

Через день йому стало відомо, що ОСОБА_8 знаходиться у лікарні, однак ОСОБА_10 , за порадою знайомих, вирішив не відвідувати його.

Обвинувачений погоджується відшкодувати вартість лікування потерпілого у разі її документального підтвердження. У той же час наявність моральної шкоди у потерпілого заперечує.

В ході судового розгляду обвинуваченим була частково відшкодована шкода потерпілому у сумі 800 гривень.

Потерпілий ОСОБА_8 показав суду, що ввечері 20.06.2015 року він спілкувався із товаришами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з ними були знайомі дівчини. Вони разом вживали алкогольні напої. Того вечора потерпілий випив близько 2 2,5 літрів пива. Близько 2-ої години ночі вони проводили знайомих дівчат додому і залишилися втрьох. Для того, щоб не було сумно, вони вирішили когось запросити до них на вулицю. ОСОБА_8 взяв мобільний телефон ОСОБА_13 та зателефонував своїй знайомій ОСОБА_12 , запропонувавши їй приєднатися до них. Але вона відмовилась. Майже одразу на телефон ОСОБА_13 зателефонував хтось з незнайомого номеру. Із незнайомцем спілкувався ОСОБА_8 . Невідомий хлопець намагався з`ясувати особу потерпілого, після чого запропонував підійти для вирішення питання, повідомивши, що він знаходиться у будинку АДРЕСА_3 . Потерпілий погодився та разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вони через декілька хвилин підійшли до вказаного будинку.

Біля під`їзду на лавочці їх вже чекали ОСОБА_12 та раніше йому незнайомий ОСОБА_10 . Останній одразу спитав з ким він розмовляв по телефону, і, отримавши відповідь, з ножем в руках пішов на нього, підійшовши схопив його за шию. ОСОБА_8 дістав з кишені пляшку, якою спробував вибити ніж з руки обвинуваченого, при цьому наніс удар пляшкою по його голові.

Після чого ОСОБА_8 кинув у бік ОСОБА_10 та ОСОБА_12 другу пляшку, яка майже потрапила у них, та звернувся до товаришив з проханням дати ще одну пляшку. У цей час ОСОБА_10 з відкритим ножем пішов на нього, та наніс йому удар під ребро, тому третю пляшку потерпілий не встиг використати, оскільки почав втрачати кров.

Відповідаючи на запитання учасників процесу потерпілий повідомив, що раніше вони із ОСОБА_12 , у тому числі і за її ініціативою, спілкувалися вночі, а тому для нього було нормальним зателефонувати їй у другій годині ночі та запросити на вулицю.

Уточнюючи механізм та послідовність нанесення ударів у бійці, ОСОБА_8 стверджує, що першу пляшку він дістав тільки після того як ОСОБА_10 порізав його шию. Цією пляшкою ударом у напрямку зліва направо знизу доверху, він вибив ніж з руки обвинуваченого та наніс йому удар по голові.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала суду, що вночі з 20 на 21 червня 2015 року вони з ОСОБА_10 спали у її квартирі. Їй зателефонував п`яний ОСОБА_8 та запропонував вийти на вулицю. Вона відмовилася. Після закінчення розмови ОСОБА_12 пішла до туалету, повертаючись почула, що ОСОБА_10 з кимось розмовляє по телефону. Після чого він, нічого їй не пояснюючи, пішов на вулицю, вона прослідувала за ним. На вулиці до них підійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . ОСОБА_10 спитав у них хто їй телефонував. ОСОБА_8 вийшов уперед та почав йти на нього, підійшов упритул до обвинуваченого, останній відштовхнув його. Після чого потерпілий взяв з кишені пляшку, вдарив нею по голові ОСОБА_10 , від чого він присів і у нього з кишені шортів випав ніж. Вона підбігла до обвинуваченого, у той момент ОСОБА_8 кинув в їх бік пляшку та попросив своїх друзів дати йому ще одну, яку тримаючи за горлянку розбив та почав розмахувати нею у напрямку ОСОБА_10 , який підняв ніж та також ним розмахував перед ОСОБА_8 .

У якійсь момент ОСОБА_8 відійшов, повідомивши, що його підрізали, але ОСОБА_12 йому не повірила. Проте, все ж таки вони злякалися та зібравши речі поїхали до дому ОСОБА_10 .

Допитаний свідок ОСОБА_13 підтвердив, що напередодні 20.06.2015 року ввечері вони разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_14 відпочивали, спілкувалися та вживали алкогольні напої. Вночі ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_12 та запропонував вийти до них, на що вона відмовилась. Через декілька хвилин до нього зателефонували з незнайомого номера. ОСОБА_8 , який відповів, сказав їм, що йому запропонували підійти до дому ОСОБА_12 , щоб поспілкуватися. Вони вирішили йти разом. Коли підійшли до під`їзду, біля нього на лавочці вже сиділи ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . Останній, наближаючись до них, з`ясував, що його дівчині телефонував ОСОБА_8 . Одразу підійшовши до нього, ОСОБА_10 наніс потерпілому два одночасних удари кулаками в грудь. Після чого дістав щось з кишені, обхватив лівою рукою шию ОСОБА_8 , від чого той почав вириватися і отримав поранення шиї ззаду. Потерпілий дістав з кишені пляшку та вибив нею ніж з руки ОСОБА_10 . Після чого пляшку викинув. ОСОБА_10 нахилився за ножем, а ОСОБА_8 дістав з кишені ще одну пляшку пива та кинув її у бік ОСОБА_10 для того, щоб він не зміг підняти ніж, але не влучив. Обвинувачений підняв ніж, пішов із ним на ОСОБА_8 та наніс йому удар ножем під ребро, а той два рази вдарив його по голові пляшкою.

Свідок ОСОБА_14 дав суду показання аналогічні із показаннями ОСОБА_13 .

У судовому засіданні були переглянуті відеозаписи слідчих експериментів, проведених за участю підозрюваного ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , під час яких вони описали події, що мали місце вночі 21.06.2015 року щодо конфлікту, який стався між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та показали на місці, де він відбувся. Інформація, повідомлена ними в ході слідчих експериментів, відповідає їх показанням в суді.

Крім того, судом безпосередньо були досліджені докази зібрані в ході досудового розслідування кримінального провадження. Зокрема :

?протокол огляду місця події від 21.06.2015 року (а.с. 103 105), відповідно до якого у присутності понятих у період часу з 03.50 до 04.10 години була оглянута ділянка місцевості на відстані 10 метрів від будинку № 4-В по вулиці Кондратюка у м. Києві. Були виявлені плями бурого кольору, фрагмент ватного тампону із плямами бурого кольору;

?протокол огляду місця події від 26.06.2015 року (а.с. 93 95), відповідно до якого під час огляду квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_10 , був вилучений предмет, схожий на ніж чорного кольору. Довжина леза складає 6 см. Як пояснив ОСОБА_10 цим ножем він наніс удари ОСОБА_8 21.06.2015 року. При проведенні слідчої дії проводилося фотографування. До протоколу додана фототаблиця із зображенням вилученого предмету;

?висновок експерта № 1951 від 20.07.2015 року (а.с. 139 145), з якого убачається,що за результатами проведення судово-медичного дослідження потерпілого ОСОБА_8 та наданої медичної документації останнього встановлено, що в останнього виявлені наступні тілесні ушкодження : а. проникаюче колото-різане поранення грудей зліва : вхідний отвір рана розміром 3х0,5 см, розташована у проекції 7-го міжребірья по лівій передньо-пахвовій лінії, від якої відходить рановий канал, що іде спереду назад, знизу-вверх, проникає в ліву плевральну порожнину, по ходу його ушкоджуються міжреберні судини, нижня доля правої легені. Вищезазначене поранення призвело до розвитку лівобічного гемопневмотораксу, травматичного шоку ІІІ ступеню; б. різана рана лівої потиличної ділянки з переходом на задню поверхню шиї у верхню третину. Вказані ушкодження спричинені гострим (гострими) предметом (предметами), за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості, можуть відповідати 21.06.2015 року та відносяться : ушкодження, зазначене у пункті «а» до тяжких тілесних ушкоджень, за критеріями небезпеки для життя, ушкодження, зазначене у пункті «б» - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вищевказані ушкодження могли утворитися від травматичних впливів колючо-різучої частини ножа;

?висновок експерта № 1729/е від 16.09.2015 року (а.с. 130 - 137), для проведення якого були надані висновок експерта № 1951 від 20.07.2015 року, медична документації потерпілого ОСОБА_8 , протоколи слідчих експериментів, проведених за участю ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Судово-медичним експертом ОСОБА_15 встановлено наступне. Локалізація та характер ушкоджень отриманих ОСОБА_8 , що містяться у медичній документації останнього, з урахуванням обставин справи дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворилися внаслідок двократної травмуючої дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості, до якого відноситься клинок ножа, могли утворитися за обставин на які вказують потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_13 . При цьому утворення поранень за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_10 при проведенні слідчого експерименту, виключається.

Таким чином, оцінюючи кожний досліджений у судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною.

Проаналізувавши показання допитаних осіб та письмові докази, за результатами судового провадження суд не знайшов підтвердження версії обвинуваченого про ненавмисний характер його дій.

Судом враховано, що ініціатором зустрічі ОСОБА_10 та ОСОБА_8 був обвинувачений, оскільки саме він повідомив місце свого перебування та вийшов на вулицю, тобто таким чином зробив зі свого боку все, щоб зустрітися із потерпілим.

Суд критично ставиться до версії обвинуваченого про те, що єдиною метою було бажання побачити хлопця, який телефонує його дівчині вночі, і він не був налаштований на конфлікт з ним, виходячи з того, що сама телефонна розмова, що відбулася між ними, носила образливий для обох характер та проходила, за словами самого ж ОСОБА_10 , у грубій формі.

Крім того, як свідчать показання свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_10 не намагався у неї з`ясувати будь-яку інформацію про людину, з якою вона розмовляла. Тобто, вже під час неприємної розмови із ОСОБА_8 обвинувачений прийняв для себе певне рішення. Не залишається поза увагою суду, що для обох, як ОСОБА_12 так і ОСОБА_10 було очевидним, що ОСОБА_8 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Вищенаведене переконливо свідчить про те, що обвинувачений готувався до конфліктної ситуації із потерпілим.

До показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_12 про те, що він спав в шортах, у кишені яких знаходився ніж, а тому випадково взяв його із собою на вулицю, суд ставиться критично та вважає, що ОСОБА_10 , розуміючи, що на нього чекає зустріч із агресивною людиною, яка перебуває у стані сп`яніння, взяв ніж із собою. Показання про те, що обвинувачений спав повністю одягнений, тобто у футболці та шортах, викликають сумнів, враховуючи, що події мали місце у досить теплу пору року. Окремо суд звертає увагу на те, що в ході слідчого експерименту з участю захисника ОСОБА_10 повідомив, що він перед виходом на вулицю одягнув футболку та шорти.

Сама по собі ця обставина не є вирішальною, проте свідчить про непослідовність та неправдивість показань обвинуваченого.

Оскільки допитані судом свідки мають тісні відносини з обома учасниками бійки, суд приймає до уваги їх показання у частині, що підтверджуються й іншими доказами. Основним з яких є висновок судово-медичного експерта № 1729/е від 16.09.2015 року, який підтверджує показання ОСОБА_8 та ОСОБА_13 щодо характеру нанесення ударів, та повністю спростовує версію ОСОБА_10 , який стверджує про ненавмисність нанесення проникаючого колото-різаного поранення шляхом розмахування ножем у різні боки. Напрямок ранового визначає напрямок руху ножа, в у даному випадку свідчить про те, що удар ножем був нанесений знизу вверх, що спростовує версію «розмахування» у різні боки, та підтверджує показання свідка ОСОБА_13 , що удар був під грудь.

Вищенаведене свідчить про умисел ОСОБА_10 на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Суд погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки останній, вчинив умисні дії, які виразилися в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує суспільну небезпечність діяння, ступінь тяжкості даного кримінального правопорушення, що віднесений законом до тяжких правопорушень, та особу винного, який на обліках лікарів психіатра, нарколога не перебуває, працює, є особою не судимою.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 в ході судового розгляду не встановлено.

Посилання сторони захисту на щире каяття обвинуваченого як на обставину, що може вплинути на призначення покарання, ґрунтується лише на визнанні ОСОБА_10 факту спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень певної тяжкості. При цьому слід звернути увагу на відсутність необхідних складових щирого каяття, як то належної критичної оцінки обвинуваченим своєї протиправної поведінки, щирим її осудом, висловленням жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Суд враховується посткримінальна поведінка обвинуваченого, який не намагався надати допомогу потерпілому одразу після бійки, не відвідував його у лікарні, не попросив в останнього вибачення і в ході судового провадження.

Керуючись положеннями ч. 2 ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, часткове відшкодування шкоди потерпілому та його молодий вік, що суттєво вплинуло на обрання ним хибної форми захисту честі його дівчини.

Відповідно до основоположних принципів кримінального права, метою покарання є кінцевий результат, якого намагається одержати держава методами кримінально-правового впливу.

Згідно положень ч. 1 та 2 ст. 50 КК України мета покарання проявляється у чотирьох аспектах : покарання засудженого, його виправлення, запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та загальнопрофілактичний характер, а саме запобігання вчинення злочинів іншими особами.

Враховуючи ч. 1 ст. 69 КК України, суд приймаючи до увагу наявність двох обставин,що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, переходить до більш м`якого покарання не зазначеного у санкції ч. 1 ст. 121 КК України, та призначає ОСОБА_10 покарання у виді обмеження волі.

Приймаючи до уваги ставлення обвинуваченого до своїх злочинних дій, не усвідомлення ним їх протиправності, суд вважає, що лише реальне відбування призначеного судом покарання буде сприяти його виправленню та недопущенню вчинення ним злочинів у майбутньому, а тому не застосовує положення ст. 75 КК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 щодо обґрунтованості вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, з урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, суд виходить з наступного. Діями обвинуваченого потерпілому дійсно була спричинена моральна шкода, яка полягає у стражданнях, які потерпілий зазнав у зв`язку із ушкодженням його здоров`я, унаслідок протиправних дій ОСОБА_10 .

При визначенні суми грошового відшкодування за завдані моральні страждання суд, враховуючи ч. 3 ст. 23 ЦК України, бере до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із протиправними діями обвинуваченого, ступень вини обвинуваченого, принципи розумності та справедливості, а також майновий стан винної особи.

При цьому суд має врахувати й поведінку потерпілої особи, який телефонний дзвінком уночі дівчині обвинуваченого певним чином спровокував останнього на вчинення таких дій. Також суд бере до уваги, що ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням обставин зазначених вище, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог потерпілого у відшкодуванні спричиненої йому моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту прибуття останнього до кримінально-виконавчої установи.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 20 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1