Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1559/16-к
Провадження №1-кс/723/1854/16
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2016 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

перевіривши клопотання слідчого Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про арешт майна,

встановив:
Слідчий Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 , звернувся в суд із клопотанням, погодженим із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , посилаючись на те, що 21.05.2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження за № 0000354 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.240 КК України, з приводу того, що 20.05.2016 року біля 18,00 години в с.Буденець, Сторожинецького району, Чернівецької області, ОСОБА_4 за допомогою транспортного засобу марки «ПЕА-1.0» «Карпатець», реєстраційний номер НОМЕР_1 проводив незаконну вибірку піщано-гравійної суміші із русла річки «Сірет», яку навантажував на автомобіль марки «ЗІЛ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .

В ході проведеного огляду місця події, згідно протоколу від 20.05.2016 року було вилучено вказаний транспортний засіб марки «ЗІЛ», який належить ОСОБА_6 , жителю с. Давидівка, Сторожинецького району, Чернівецької області.

Посилаючись на те, що вказаний транспортний засіб марки «ЗІЛ», реєстраційний номер НОМЕР_2 є, на підставі постанови слідчого речовим доказом, оскільки він був знаряддям вчинення злочину на нього необхідно накласти арешт так як власник майна зможе відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати його іншій особі, що неможливо допустити.

В суді слідчий підтримав своє клопотання.

Розглянувши клопотання і дослідивши додані до нього документи слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Згідно вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що зазначаючи мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, слідчий та прокурор не додали оригінали чи копії документів та інших матеріалів, якими вони обґрунтовують доводи клопотання.

Натомість в клопотанні зазначається, що в даний час перевіряється оперативна інформація, щодо видобування гравійно-пісчаної суміші гр. ОСОБА_4 на протязі тривалого періоду часу, а державною екологічною інспекцією буде проведена перевірка на предмет встановлення завданої шкоди.

Вказані перспективні плани слідчого щодо дій ОСОБА_4 , ніяк не можуть бути доказами необхідності арешту майна ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ч.8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, про що не прямо вказує слідчий зазначаючи про встановлення шкоди, повинна бути співмірною розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, на думку слідчого судді, слідчий та прокурор, не визначивши попередньо ні розмір шкоди ні вартість транспортного засобу марки «ЗІЛ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який необхідно арештувати, передчасно просили арештувати це майно, оскільки неможливо визначити передбачену Законом співмірність

Крім цього абзац другий ч.1 ст.170 КПК України передбачає певні ризики, наявність яких свідчить про необхідність арешту майна. Такими ризиками є запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

В клопотанні слідчий та прокурор тільки послалися на зазначені ризики але жодним чином не довели наявність вказаних ризиків, що також свідчить про безпідставність клопотання.

Слідчий та прокурор зазначивши в клопотанні, вважають обмеження права власності ОСОБА_6 розумним та співмірним у порівнянні із завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя так не вважає, оскільки виходячи із положень Європейської Конвенція про захист прав і основних свобод людини від 4 листопада 1950 року, ратифікувавши яку 17 липня 1997 p., Україна визнала не лише право на «мирне володіння майном», а й згідно із положеннями ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції визнала обов`язок щодо запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном.
Згідно рішень Європейського суду «Маркс проти Німеччини» та «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» відображено визнання права будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.
Зважаючи на вказані норми прецедентного права, слідчий суддя не може погодитись із висновками слідчого і прокурора, щодо порушення зазначеного права власника транспортного засобу марки «ЗІЛ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виходячи тільки із завдань кримінального провадження без врахування норм щодо захисту права власності та норм щодо співмірності вартості майна і розміру шкоди.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
В задоволенні клопотання слідчого Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити, внаслідок передчасності заявленого клопотання та недоведеності як необхідності арешту так і наявності, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 КПК України, відповідних ризиків.

Слідчий суддя