Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8718/16-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.10.2016 року Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , винесене у кримінальному провадженні №0000284 погоджене прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_3 за погодженням із прокурором ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотання про арешт майна, вказавши, що ОСОБА_6 30.09.2016 року повідомлено про підозру у тому, що він вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом вчиненим за попередньою змовою групою осіб, поєднане із насильством що не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому, та кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 189 КК України, тобто вимагання, - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме, - 21.09.2016 близько 19.00 години ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та невстановленими в ході досудового слідства особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а також з погрозою застосування такого насильства, незаконно заволоділи транспортним засобом, який знаходився у володінні та користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при наступних обставинах:
21.09.2016 близько 19.00 години, ОСОБА_11 , перебуваючи разом з ОСОБА_6 та невстановленими в ході досудового слідства особами на території ресторану «Восточний дворик», який розташований за адресом: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 145, зустрівся з ОСОБА_10 , якого попередньо запросив на дану зустріч через невстановлених в ході досудового слідства осіб, де під час розмови безпричинно звинуватив останнього в некоректній поведінці по відношенню до одного зі своїх знайомих. При цьому ОСОБА_12 наніс йому удар долонею руки в обличчя, чим завдав фізичного болю та разом з ОСОБА_6 погрожуючи розправою у вигляді нанесення тілесних ушкоджень в подальшому, змусив віддати йому ключі і документи від його власного автомобіля БМВ 3 д.н.з. НОМЕР_1 , як відшкодування за нібито некоректну поведінку. В цей час поряд з ОСОБА_13 знаходився ОСОБА_6 та декілька невстановлених досудовим слідством осіб, які також погрожували розправою ОСОБА_10 у разі відмови виконати їхню вказівку та віддати автомобіль. Сприйнявши вказані погрози як реальні та відчуваючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_10 віддав ОСОБА_14 ключі і документи від свого автомобіля БМВ 3 д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 100 000 гривень. Заволодівши у такий спосіб вищевказаним автомобілем ОСОБА_10 , ОСОБА_12 пообіцяв повернути автомобіль за умови, якщо він до 27.09.2016 передасть йому грошові кошти у сумі 2000 доларів США. Після цього ОСОБА_12 доручив ОСОБА_9 відігнати автомобіль БМВ 3 д.н.з. НОМЕР_1 , яким вони заволоділи у потерпілого ОСОБА_10 на автостоянку та наглядати за ним до його розпорядження. Цього ж дня, у вечірній час, ОСОБА_9 виконуючи вказівку ОСОБА_15 відігнав вищевказаний автомобіль на автостоянку, розташовану за адресом: м. Черкаси, вул. Гагаріна, 68, де продовжував незаконно утримувати.
Незаконно заволодівши у такий спосіб транспортним засобом потерпілого ОСОБА_10 , а саме автомобілем БМВ 3 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та невстановлені в ході досудового слідства особи спричинили потерпілому значної матеріальної шкоди на суму 100 000 гривень.
В цей же час починаючи з 21.09.2016 року потерпілому ОСОБА_10 на мобільний телефон телефонували ОСОБА_6 та інші невстановлені досудовим слідством особи , які вимагали від нього передачі їм грошових коштів в сумі 2000 доларів США, погрожуючи фізичною розправою та неповерненням автомобіля у разі невиконання їх вимог.
29.09.2016 року близько 17.30 години ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_6 і ОСОБА_8 поблизу ресторану «Апельсин», який розташований за адресою м. Черкаси вул. Верхня Горова, 145 де передав ОСОБА_6 частину вимагаємої суми коштів, а саме 4000 гривень, після чого останній був затриманий працівниками поліції.
В цей же час, а саме 29.09.2016 року близько 17.30 години, ОСОБА_9 , виконуючи вказівку ОСОБА_15 , знаходився на автостоянці, розташованій за адресою м. Черкаси вул. Гагаріна, 68 поблизу автомобіля БМВ-3 реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким вони заволоділи 21.09.2016 року у ОСОБА_10 і чекав подальших вказівок, але 29.09.2016 року о 17.30 годині був затриманий працівниками поліції.

Згідно протоколу затримання 29.09.2016 року о 17.30 годині ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 та ч.2 ст.189 КК України.

В ході проведення обшуку в автомобілі ВАЗ 21144 реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 та особистого обшуку ОСОБА_6 були вилучені грошові кошти в сумі 1995 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень, мобільний телефон LG IMEI: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 із сім-картками з номерами НОМЕР_5 та НОМЕР_6 та банківська картка ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 .

З метою забезпечення можливої конфіскації майна та збереження речових доказів слідчий просив накласти арешт на вказані грошові кошти, мобільний телефон, сім-картки та банківську картку.

Також просив поновити пропущений строк для подання клопотання про арешт майна, оскільки такий пропуск був викликаний необхідністю проведення первинних процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання про арешт майна.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що слідчим пропущено строк для звернення до суду за арештом майна, а крім того відсутні докази того, що вилучені у ОСОБА_6 речі відповідають вимогам ст. 168 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав доводи захисника, при цьому не заперечував, що грошові кошти, мобільний телефон із сім-картками належать йому. В той же час пояснив, що банківська картка йому не належить, а крім того є простроченою.

Вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, вивчивши матеріали додані до клопотання слідчого, встановлено наступне.

Відповідно до частин 1 та 10 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Згідно протоколу обшуку від 29.09.2016 року в автомобілі ВАЗ 21144 реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 та особистого обшуку ОСОБА_6 були вилучені грошові кошти в сумі 1995 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень, мобільний телефон LG IMEI: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 із сім-картками з номерами НОМЕР_5 та НОМЕР_6 та банківська картка ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 .

Санкцією ч.2 ст. 289 КК України за якою ОСОБА_6 повідомлено про підозру передбачене обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

За таких обставин на грошові кошти вилучені в ході обшуку у ОСОБА_6 необхідно накласти арешт з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Щодо мобільного телефону із сім-картками на даний час є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям речових доказів визначених ст. 98 КПК України, а саме могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Разом з тим суду не надано доказів про необхідність арешту банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , оскільки сама по собі банківська картка є власністю Банку та не є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000284. У випадку, якщо слідчий бажає накласти арешт на грошові кошти розміщені на банківському рахунку, то необхідно заявляти клопотання не про арешт пластикової картки, а про арешт саме грошових коштів.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Пропущений слідчим процесуальний строк для подання клопотання про арешт тимчасового вилученого майна необхідно поновити, як такий що пропущено з поважних причин, оскільки після проведення обшуку слідчим у кримінальному провадженні №0000284 здійснено значну кількість невідкладних та обов`язкових процесуальних дій, пов`язаних із збиранням та перевіркою отриманих доказів, затриманням підозрюваних, їх допитом та вирішенням питання про застосування запобіжного заходу, відразу після проведення яких слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.

Поновити пропущений строк для подання клопотання про арешт тимчасового вилученого майна.

З метою забезпечення можливої конфіскації майна та збереження речових доказів накласти арешт, який передбачає заборону відчуження на наступне майно ОСОБА_6 вилучене 29.09.2016 року в ході обшуку: грошові кошти в сумі 1995 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень, мобільний телефон LG IMEI: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 із сім-картками з номерами НОМЕР_5 та НОМЕР_6 .

В іншій частині у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 06.10.2016 року.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 10.10.2016 року.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1