Справа № 165/1974/15-к Провадження №11-кп/773/52/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2,3 ст. 189,ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000048 за апеляційною скаргою прокурора в кримінальному провадженні, на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2015 року,
В С Т А Н О В И В:
Вищезазначеною ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000048 від 28 листопада 2012 року та долучені до нього матеріали щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_14 за ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_15 за ч.ч.2, 4 ст.189 КК України повернуто прокурору прокуратури Волинської області для виконання вимог, передбачених ст.ст.290, 291, 293 КПК України.
Таке рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт містить суперечності щодо місця проживання потерпілих, відсутність у відповідному розділі обвинувального акту розміру шкоди, завданої злочином потерпілому ОСОБА_16 та невідповідність фактичних обставин кримінального провадження формулюванню обвинувачення та правової кваліфікації.
Не погоджуючись з ухвалою суду, в поданій апеляційній скарзі прокурор вказує на безпідставність повернення судом обвинувального акту. В обґрунтування зазначає, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ч.2 ст.291 КПК України, вказує на наявність в обвинувальному акті точного розміру шкоди, завданої потерпілим та на неправомірність висновків суду про відсутність відомостей про місце реєстрації потерпілих, оскільки вони базуються на інформації, отриманій від некомпетентного органу.
З урахуванням вищенаведеного просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав останню та просив її задовольнити, обвинувачених та їх захисників, які заперечили апеляційну скаргу та просили залишити ухвалу суду без зміни, потерпілого, який також заперечив апеляцію, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо той не відповідає вимогам КПК України.
Так, колегія суддів вважає обґрунтованим посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на невідповідність формулювання обвинувачення та правової кваліфікації в частині викладення фактичних обставин відносно ОСОБА_14 , оскільки по кожному з епізодів вимагання матеріальних цінностей вказано та описано протиправні дії ОСОБА_11 , після чого зроблено висновок про неправомірне отримання майна саме ОСОБА_14 від потерпілого ОСОБА_17 , що суперечить ст.91 та п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Відповідно до вимог п.7 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити відомості про розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Дана шкода повинна бути виражена сталою сумою, а не приблизною величиною.
Так, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_15 у період з листопада 2009 року по березень 2011 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.189 КК України стосовно потерпілого ОСОБА_13 .. Внаслідок протиправних дій потерпілому завдана моральна та матеріальна шкода на суму близько 60 000 грн..
Також при складанні обвинувального акту не конкретизовано, коли саме в підприємця ОСОБА_13 було відібрано пенсійну картку, які суми з картки потерпілого, та за які періоди обвинуваченим знімались та присвоювались. Данні факти унеможливлюють зробити висновки правильної правової кваліфікації кримінального правопорушення та її відповідності фактичним обставинам події.
Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки відповідно до обвинувального акту обвинуваченим ставляться у вину дії невідомих осіб.
З огляду на вищенаведене апеляційний суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000048 від 28 листопада 2012 року, та долучені до нього матеріали по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 слід повернути прокурору прокуратури Волинської області для виконання вимог, передбачених ст.ст.290, 291, 293 КПК України.
Отже, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 407, 418 КПК України, апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_18 залишити без задоволення, а ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 11 грудня 2015 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_14 за ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_15 за ч.ч.2, 4 ст.189 КК України без зміни.

Головуючий:

Судді: