АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-cc/796/3165/2016 Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 303, 304 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференцзв`язку з Полтавською УВП № 23, в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року,

за участю: в режимі

відеоконферензвязку особи, яка подала скаргу ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) повернуто особі, яка її подала.

Мотивуючи постановлену ухвалу, слідчий суддя вказала на те, що оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей у ЄРДР могло мати місце протягом 10 днів з дня отримання заяви від 25 липня 2016 року слідчим, прокурором, іншою службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, проте зі скаргою до суду ОСОБА_7 звернувся лише 16 серпня 2016 року, тобто з пропуском строку. Порушив питання про поновлення строку, однак не навів обґрунтованих доводів про причини його пропуску.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 22 серпня 2016 року, оскільки її копію отримав 29 серпня 2016 року відповідно до розписки, що міститься в матеріалах особової справи. По суті апеляційної скарги просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою за скаргою ОСОБА_7 від 15 серпня 2016 року призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального - процесуального закону. Зокрема, ОСОБА_7 вказує на помилковість висновків слідчого судді щодо пропуску строку подання скарги на бездіяльність прокурора, оскільки лист-відповідь на заяву про вчинення злочину з Генеральної прокуратури України датовану 05 серпня 2016 року він отримав 15 серпня 2016 року про, що свідчить розписка долучена до матеріалів особової справи. Цього ж дня апелянтом була здана уповноваженій особі Полтавської установи виконання покарань № 23 скарга на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка наступного дня була направлена до Печерського районного суду м. Києва.

Також, в доводах апеляційної скарги ОСОБА_7 звертає увагу на те, що розгляд клопотання про поновлення строку на подання скарги на бездіяльність Генеральної прокуратури України проводився без виклику учасників провадження та без фактичного проведення судового засідання. Апелянт наголошує і на тому, що слідчий суддя залишив поза увагою клопотання ОСОБА_7 про розгляд скарги в режимі відеоконференцзв`язку, що є порушенням його конституційного права на захист його прав та інтересів.

Генеральна прокуратура України належним чином повідомлена про дату, місце та час проведення апеляційного розгляду не забезпечила участь прокурора для проведення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 , що відповідно до п. 4 ст. 405 КПК України не є перешкодою для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити, скасувавши ухвалу слідчого судді з направленням його скарги на бездіяльність Генеральної прокуратури України до суду першої інстанції на новий розгляд, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з таких підстав.

Насамперед, колегія суддів, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України та обставини провадження, зауважує, що ОСОБА_7 не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року, оскільки вказане рішення було ухвалено без виклику сторін, тому строк на апеляційне оскарження в такому випадку обчислюється з дня отримання стороною копії судового рішення. З апеляційної скарги ОСОБА_7 вбачається, що копію ухвали від 22 серпня 2016 року він отримав 29 серпня 2016 року, про що свідчить розписка, що долучена до матеріалів його особової справи. На спростування даного факту матеріали судового провадження не містять жодних даних. Враховуючи наведене, подана 02 вересня 2016 року ОСОБА_7 апеляційна скарга вважається поданою в строк на апеляційне оскарження, і тому не має потреби розглядати клопотання останнього про поновлення строку на апеляційне оскарження.

По суті апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, 25 липня 2016 року до Генеральної прокуратури України засудженим до довічного ув`язнення ОСОБА_7 , який утримується в Полтавській УВП УДПтС України в Полтавській області № 23 була направлена поштою заява про вчинення прокуратурою Полтавської області ряду кримінальних правопорушень, зокрема невиконання судових рішень, зловживання службовим становищем, підробка офіційних документів та інше.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Часом подання заяви, повідомлення вважається час ( рік, місяць, день), коли вони надійшли до службової особи правоохоронного органу, що зазначається на письмовій заяві, повідомленні або в протоколі відібрання усної заяви, повідомлення.

Проте, матеріали судового провадження не містять даних про те, коли заява ОСОБА_7 надійшла до Генеральної Прокуратури України. Не володів такою інформацією і сам засуджений ОСОБА_7 .

Лише листом за підписом начальника відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 05 серпня 2016 року, який ОСОБА_7 отримав 15 серпня 2016 року, останнього було повідомлено про те, що заява ОСОБА_7 від 25 липня 2016 року щодо можливого вчинення кримінального правопорушення окремими працівниками органів прокуратури Полтавської області та з інших питань направлена до прокуратури Полтавської області, для розгляду звернення відповідно до вимог чинного законодавства.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 , пояснив, що лише після отримання вказаного листа 15 серпня 2016 року, він дізнався про вчинену бездіяльність щодо невнесення даних до ЄРДР по його заяві в цей же день подав скаргу до Печерського районного суду м. Києва порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту такої бездіяльності.

Постановляючи ухвалу про повернення скарги ОСОБА_7 з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей у ЄРДР могло мати місце протягом 10 днів з дня отримання заяви від 25 липня 2016 року слідчим, прокурором, іншою службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, проте зі скаргою до суду ОСОБА_7 звернувся лише 16 серпня 2016 року, тобто з пропуском строку. Одночасно з подачею зазначеної скарги ОСОБА_7 порушив питання про поновлення строку, однак на думку слідчого судді не навів обґрунтованих доводів про причини його пропуску.

Вказані висновки слідчого судді на думку колегії суддів є помилковими, оскільки слідчим суддею не враховані обставини справи, зокрема, те, що скаржник ОСОБА_7 відбуває покарання в Полтавській виправній колонії і всі свої звернення до правоохоронних органів та судів направляє поштою через установу, в якій перебуває, а тому він не міг знати про момент отримання його заяви про вчинення кримінального правопорушення особою, яка відповідно до вимог ст. 214 КПК України мала внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, і відповідно до моменту отримання відповіді з Генеральної прокуратури України йому не було відомо про невнесення відомостей до ЄРДР.

За таких обставин, початок відліку строку на оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, з моменту, коли особа, яка відповідно до вимог ст. 214 КПК України мала внести відповідні відомості до ЄРДР суттєво порушує права особи, яка перебуваючи в місцях позбавлення волі, через пошту звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 не пропустив строк на оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року підлягає скасуванню.

Розглядаючи апеляційну скаргу в межах заявлених апеляційних вимог, а також враховуючи клопотання ОСОБА_7 про його бажання брати участь у судовому засіданні в суді першої інстанції при розгляді його скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, колегія суддів вважає, що після скасування ухвали слідчого судді необхідно постановити ухвалу про призначення нового розгляду в суді 1 інстанції.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року, якою скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернуто особі, яка її подала скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції скарги ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4