УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/1298/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2,3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2016 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жданова Донецької області,зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України,-
на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2016 року,
прокурора ОСОБА_7 ,
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2016 року відносно нього в частині призначення покарання скасувати та пом`якшити покарання.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом не враховано таку пом`якшуючу обставину, як щире каяття та повне визнання вини.
Зазначає, що в нього на утриманні знаходиться батько, який є інвалідом, а призначивши реальну міру покарання, суд позбавив можливості допомагати батьку.
Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 , ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання :
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків, частково приєднано покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід - особисте зобов`язання, залишено попереднє до вступу вироку в законну силу.
Речові докази: телевізор марки «Digital», якій знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів при Коростенському ВП ГУНП в Житомирській області повернуто ОСОБА_8 ;
- акумулятор марки «WESТА-60», який переданий на зберігання ОСОБА_9 , залишено ОСОБА_9 ;
- акумулятор марки «Раnаsоnік», який переданий на зберігання ОСОБА_10 , залишено ОСОБА_10 ;
- акумулятор марки «Веста 70АМ», який переданий ОСОБА_11 , залишено ОСОБА_11 .
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, повторно, 09 січня 2016 року близько 15.00 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з корисливих спонукань, шляхом відчинення вхідних дверей, проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав телевізор марки «Digital», вартістю 750 грн., що належить ОСОБА_8 , чим заподіяв матеріального збитку на вищевказану суму.
Повторно, 09.01.2016 року о 23.30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи біля домоволодіння № 55 по вул. Воровського в м. Коростені та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав з легкового автомобіля ВАЗ- 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 акумулятор марки «WESТА-60», чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнового збитку на суму 409 грн. та з викраденим з місця події зник.
Повторно, 11.01.2016 року о 23.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 3 по вул. І. Франка в м. Коростені та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав з легкового автомобіля ЗАЗ- 1102 реєстраційний номер НОМЕР_2 акумулятор марки «Раnаsоnік», чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнового збитку на суму 1453 грн. та з викраденим з місця події зник.
Повторно, 15.01.2016 року о 01.00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи біля домоволодіння № 24, розташованого за адресою: м. Коростень, 2-й провулок Жовтневий, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав з легкового автомобіля ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_3 акумулятор марки «Веста 70АМ», чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 майнового збитку на суму 550 грн. та з викраденим з місця події зник.
Обвинувачений ОСОБА_6 в засідання апеляційного суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить розписка про отримання ним судової повістки. Враховуючи вимоги ч.4ст.405 КПК України колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд у відсутності обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених і викладених судом у вироку, обґрунтовано доказами, дослідженими у встановленому законом порядку, з чим погоджується апелянт і ніким із сторін кримінального провадження не оспорюється.
Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом при призначенні покарання усіх обставин кримінального провадження, є безпідставними.
Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд дотримався загальних засад, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про визначення обвинуваченому покарання, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3ст.185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, позицію потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо міри покарання, особу винного, який за місцем свого проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив новий умисний злочин в період іспитового строку.
Як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю злочинів та відшкодування збитків потерпілим, а також судом враховано сімейний та матеріальний стан ОСОБА_6 . Отже, посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що в нього на утриманні знаходиться батько - інвалід, на висновки суду в частині призначення виду покарання не впливають.
Сукупність цих обставин було враховано судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання в межах санкції, передбаченої ч.2ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України.
З урахуванням того, що ОСОБА_6 вчинив злочин у період іспитового строку, призначеного за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2015 року, яким його було засуджено за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, суд, із застосуванням вимог ст.71 КК України, призначив остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що при призначенні покарання суд не дотримався вимог ст.65 КК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.
Керуючись 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.
На вказану ухвалу учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: