Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/620/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0001675 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.01.2016 року яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Димитрове Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого реєстрації, раніше судимого:

- 31.03.2005 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном, на 1 рік 6 місяців;

- 17.06.2005 року Ленінським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 Кримінального кодексу України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 09.08.2005 року Ленінським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.05.2010 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі;

- 24.01.2013 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ст.70 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі. 20.01.2015 року на підставі ухвали Ленінського районного суду міста Кіровограда від 12.01.2015 року в порядку статті 81 Кримінального кодексу України умовно-достроково звільнений від відбуття покарання з невідбутим строком покарання 7 місяців 15 днів,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 8 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2013 року і остаточно призначити 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним за таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України .

Кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин:

Так, 25 травня 2015 року близько 13 години 55 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи біля військової частини № НОМЕР_1 , яка розташована по АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом пошкодження дверного замка автомобіля «ЗАЗ Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 , який був припаркований біля вище вказаної військової частини, проник до салону автомобіля та таємно викрав автомобільну магнітолу «Ріоnееr 1235» вартістю 435 гривень 60 копійок, після чого, заволодівши вище вказаним майном, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 435 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з вироком суду обвинуваченим ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок змінити та застосувати до нього положення ч.5 ст. 72 КК України та не застосовувати до нього ст.71 КК України.

Зазначає, що суд незаконно додав йому до основного покарання невідбуту частину покаранням за попереднім вироком, замість того, щоб перерахувати його за правилами ч.5 ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора у кримінальному провадженні, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження розгляд справи проведений з дотриманням вимог ст. 22 КПК України.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, досудове слідство і судовий розгляд у ньому проведені з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованого на всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення ґрунтується на достовірних та узгоджуваних між собою доказах, які зібрані у передбаченому кримінально-процесуальним законом порядку, досліджені та оцінені судом, наведені у вироку, та ніким не оспорювались.
Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані районним судом за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не встановила.

Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, метою покарання засудженого є його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Суд І інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 виходив з вимог ст.ст. 50, 65 КК України, в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання та належним чином врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які його обтяжують.
Так, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 , відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується посередньо, розлучений, не працює, працездатний, на обліку у лікаря-психолога та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив новий злочин в період умовно-достроковго звільнення від відбування покарання.
Обставинам, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання судом визнано рецидив злочинів.
З урахуванням того, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, утримувався в місцях позбавлення волі, ОСОБА_7 , хоча і допомагав у розкритті та щиро розкаявся, що суд врахував як пом`якшуючі обставини, але новий вчинений злочин, до того ж вчинений в період умовно-дострокового звільнення, в свою чергу свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення, схильність до вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів погоджується з висновком районного суду, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства в призначений судом строк.
Виходячи з обставин кримінального правопорушення суд першої інстанції призначив мінімальне покарання, визначене санкцією, за якою визнаний винним ОСОБА_7 .
Згідно ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 , що судом при призначені покарання не законно додано йому частину невідбутого покрання за попереднім вироком, колегія суддів вважає не обґрунтованим та не бере до уваги, оскільки судом першої інтанції було вірно приєднано до основного покарання, призначеного за новим вироком невідбуту частин покрання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградької області, а саме 7 місяців і 15 днів.
Таким чином, підстав, які б давали можливість пом`якшити призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання колегія суддів не вбачає, а тому вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання залишає без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі провадиться в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, тобто строк з моменту затримання до набрання вироком законної сили.

У відповідності до ч.5 ст. 72 КК України, суд першої інстанції зарахував ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення, однак не визначив граничний термін відбування покарання.

Зважаючи, що у відповідності до оскаржуваного вироку, обвинувачений ОСОБА_7 перебуває під вартою з 19.01.2016 року, та те, що ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2016 року в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19 січня 2016 року по 26 липня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2016 року - змінити.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі, тобто з 19січня 2016 року по 26 липня 2016 року.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2