АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1414/15-к Номер провадження 11-кп/786/214/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст. 185 КК Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження №0000490 від 05.09.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 18.11.1997 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 229-6 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 46-1 КК України на 2 роки;

- 24.09.1998 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 229-6, ч. 4 ст. 81, 44, ч. 1 ст. 89, 42, 43 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 31.07.2000 року Полтавським районний Полтавської області за ч. 1 ст. 196-1 КК України (1960 року) до 6 місяців позбавлення волі умовно з іспитовим строком згідно ст. 45 КК України на 1 рік;

- 13.03.2001 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140, 43 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 01.12.2004 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 187, 69, 71 КК України до 6 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 28.10.2010 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 357 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.;

- 04.03.2011 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі з випробовуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

-26.10.2011 року Ленінським районним судом м.Полтава за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289.70,71 КК України на 5 років 1 міс. позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 01.12.2014 року відповідно до постанови Крюковського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.11.2014 року за ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 2 дні, -

визнано винуватим на засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтава від 26.10.2011року і остаточно призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 17.12.2015 року.

По справі вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 05.09.2015 року близько 14-00 години прийшов на територію господарства ОСОБА_8 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де із застосуванням засобу подолання перешкод, проник до житла, звідки таємно викрав чавунний настил до пічного опалення з двома конфорками вартістю 193,75 грн., дверцята чавунні вартістю 107,53 грн., металеве ліжко на панцирній сітці вартістю 360,00 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 661,28 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оскаржуючи фактичні обставини провадження та кваліфікацію його дій, ставить питання про пом`якшення призначеного вироком суду покарання посилаючись на повне відшкодування потерпілому завданих збитків та щире каяття, відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказав про своє небажання приймати участь у апеляційному розгляді.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який наголошував на законності та обґрунтованості вироку суду та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в крадіжці чужого майна шляхом проникнення в приміщення, при встановлених обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені доказами, дослідженими судом в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Як встановлено колегією суддів, при вирішенні питання про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд першої інстанції повністю дотримався вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, є доведеною і ніким не оспорюється.

Покарання винному призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують його покарання та є мінімальним для даного злочину.

Призначене остаточне покарання за сукупністю вироків також є близьким до мінімального, а отже немає ніяких підстав для його пом`якшення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2015 року щодо нього - без зміни.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4