Провадження №: 1-кп/752/128/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001550 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який не працює, не одружененого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30 травня 2006 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 12 серпня 2008 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 12 вересня 2008 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
- 27 серпня 2013 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 29 січня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 27 серпня 2013 року виконувати самостійно; ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2014 року вирок суду змінено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене остаточне покарання у виді 4 місяців арешту та 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 серпня 2013 року, які необхідно виконувати самостійно;
- 8 травня 2014 року Деснянським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 до 4 місяців арешту та 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 серпня 2013 року, які необхідно виконувати самостійно,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 , 04.08.2015 року, близько 12:00 знаходячись на зупинці громадського транспорту, яка розташована в с.м.т. Глеваха, знайшов та підібрав поліетиленовий пакет, в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою, в перерахунку на суху речовину 7,98 г. В подальшому, ОСОБА_5 вказаний пакет із канабісом поклав до нижньої білизни, у яку був одягнений, сів у маршрутний автобус «Біла Церква Київ» та приїхав на ньому до м. Києва, де о 14:00 цього ж дня зайшов до станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен», де о 14:25, перебуваючи у вестибюлі вказаної станції метро був затриманий працівниками міліції, які під час огляду виявили та вилучили вказану речовину згідно вимог закону.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та показав, що особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який був у пакеті, знайшов 04.08.2015 року, близько 12:00 знаходячись на зупинці громадського транспорту, яка розташована в с.м.т. Глеваха. Вказаний пакет поклав до трусів, сів у автобус, приїхав на ньому до м. Києва, де зайшов до станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен» і перебуваючи у вестибюлі вказаної станції метро був затриманий працівниками міліції, які під час огляду виявили та вилучили вказану речовину згідно вимог закону. Обвинувачений просить його суворо не карати, у вчиненому щиро кається, обіцяє стати на шлях виправлення. Додатково зазначає, що перебуває в цивільному шлюбі та проходить реабілітаційний курс лікування.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.
Враховуючи, що злочин обвинувачений, вчинив після ухвалення попереднього вироку Деснянського районного суду м. Києва від 27 серпня 2013 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, а вироком Солом`янського районного судом м. Києва від 29 січня 2014 року, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2014 року та вироком Деснянського районного суду м. Києва від 8 травня 2014 року, було ухвалено вирок Деснянського районного суду м. Києва від 27 серпня 2013 року виконувати самостійно, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини.
Підстав для звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, суд не знаходить.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Враховуючи, що запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_5 в межах цього кримінального провадження не обирались та не застосовувались, і вході судового розгляду прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не звертався, до вступу вироку в законну силу, заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 за своєю ініціативою не обирати.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100, ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, після вступу вироку в законну силу.
Речовий доказ по справі наркотичний засіб канабіс, масою 7,98 г, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ЛУ в метрополітені ГУ МВС України в м. Києві знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати вартість проведеної судово-хімічної експертизи № 2295х від 11.08.2015 року в розмірі 368 гривень 28 копійок на користь держави.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_6