Справа № 446/1383/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2016 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який надійшов з угодою про примирення,
в с т а н о в и в :
Відповідно до ч.3 ст.35 КПК України після визначення судді здійсненого автоматизованою системою документообігу обвинувальний акт перебував в провадженні судді ОСОБА_5 .
09.09.2016 року від прокурора Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 поступила заява про відвід судді ОСОБА_5 .
Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21.09.2016 року заяву прокурора Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_5 було задоволено.
Відповідно до ч.3 ст.35 КПК України кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України поступила в провадження судді ОСОБА_1 .
Як вбачається з матеріалів справи з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 28 березня 2016 року під час досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
До початку судового засідання від потерпілого ОСОБА_4 поступила угода про примирення від 09.11 2016 року. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 просив затвердити угоду вказану угоду.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення між підсудним та потерпілим.
Відповідно до вимог ч.3 п.1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в її затвердженні.
Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Відповідно до ч.4 ст.474 КПК України, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення, суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд повинен з`ясувати у потерпілого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього кодексу.
У відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Окрім того, відповідно до ч.8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою в одному провадженні не допускається.
Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначається зокрема формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) КК України, істотні для відповідного кримінального провадження обставини.
Зі змісту угоди про примирення, укладеної 09 листопада 2016 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 18 лютого 2016 року близько 19 год. 00 хв. відчинивши вхідні двері штатним ключем зайшов у квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 , де в нього виник умисел на викрадення чужого майна і діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав телевізор марки «Samsung» моделі «LE32C450E1W» вартістю 3360 грн.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 28 березня 2016 року під час досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7
24.11.2014 року до суду поступила повторно угода про примирення від 09.11.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 .
Окрім того, дії ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні та в угоді про примирення кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, однак як видно з вищенаведеного, фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 правопорушення не відповідають визначеній ч. 1 ст. 185 КК України кваліфікації кримінального правопорушення та потребують кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України.
Тому, суд дійшов до висновку, що угода про примирення яка укладена між обвинуваченим та потерпілим не відповідає вимогам закону.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 18 Постанови «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11.12.2015 р. казав, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень:а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Беручи до уваги те, що умови угоди суперечать вимогам закону, тому у затвердженні угоди про примирення від 09.09.2016 р. слід відмовити.
Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України необхідно повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.
Керуючись ст. 314, ст. 474 КПК України,
у х в а л и в :
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий