Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5986/16-к
У Х В А Л А

19 липня 2016 року Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 з участю: прокурора ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Черкаської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 03.12.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140, ст. 148 КК України про примусове проведення освідування особи, -
встановив:

Старший слідчий СУ ГУ НП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Черкаської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 03.12.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140, ст. 148 КК України про примусове проведення освідування особи, мотивуючи його тим, що 28.02.2011 до Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області із прокуратури Черкаського району надійшла заява ОСОБА_6 про те, що в листопаді 2010 року після пологів лікарі Черкаської ЦРЛ віддали їй мертву дитину та повідомили, що її дитина була мертвою ще до початку пологів, при цьому заявниця впевнена, що її дитина жива, але її викрали і віддали на виховання в іншу родину. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 вказує на те, що мертвонароджена дитина не її, а насправді відбулась підміна дитини тобто працівники пологового будинку Черкаської ЦРЛ віддали її дитину іншій особі. 30.12.2015 дане провадження було закрите на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України, але 15.04.2016 постанова про закриття даного провадження була скасована слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси. В ухвалі слідчого судді дана вказівка, що необхідно провести освідування свідка ОСОБА_7 на предмет наявності в неї шраму від кесаревого розтину, що проводився під час розродження. 16.05.2016 прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 була винесена постанова про освідування ОСОБА_7 , але остання в категоричній формі відмовилась від проведення даної слідчої дії посилаючись на Конституцію України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання про примусове проведення освідування особи підтримали.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого та прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання та матеріалами досудового розслідування, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 241 КПК України, слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора. Перед початком освідування особі, яка підлягає освідування, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідування, а в разі відмови освідування проводиться примусово.

КПК України не передбачає проведення примусового освідування особи на підставі ухвали слідчого судді, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 241 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу прокуратури Черкаської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000266 від 03.12.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140, ст. 148 КК України про примусове проведення освідування особи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1