Справа № 357/8416/16-к
1-кп/357/748/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.11.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритосму судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 000030 від 23.04.2016 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липини, Луцького району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою професійною освітою, неодруженого, несудимого, військовослубовця за мобілізацією військової частини польова пошта НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину проти встановленого порядку несення військової служби, вчиненому за наступних обставин.

Відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:

- від 17.03.2014 року, № 303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII;

- від 06.05.2014 року, № 454/2014, затвердженого Законом України від 06.05.2014 року № 1240-VII ;

- від 21.07.2014 року, № 607/2014, затвердженого Законом України від 22.07.2014 року № 1595-VII;

- від 14.01.2015 року, № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015 року № 113-VIII,

з 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 28 січня 2015 року, № 19, ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом строком на 3 роки та призначено на посаду номера обслуги, а наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 26 січня 2016 року, № 8-РС, призначено на вакантну посаду у військову частину польова пошта НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 28 січня 2016 року, № 26, ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення і призначено на посаду старшого навідника гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Однак ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем Збройних Сил України та проходячи військову службу в умовах особливого періоду, достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентують його діяльність, 30 січня 2016 року, близько 15 год., діючи у порушення вищезазначених вимог Закону, в умовах особливого періоду, самовільно, без наказу та дозволу командирів та начальників, залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що дислокувалась до 8 лютого 2016 року у місті Білій Церкві, Київської області, на АДРЕСА_2 , і до 30 травня 2016 року включно перебував за місцем свого проживання у м. Луцьку, проводячи час на власний розсуд та не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

31 травня 2016 ОСОБА_4 з`явився із зізнанням до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.

Дії обвинуваченого кваліфіковані досудовим слідством за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 надійшов до суду 01.08.2016 року.

В судовому засіданні 18.11.2016 року сторонами подано на затвердження суду угоду про визнання винуватості, укладену цього ж дня прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 ..

Згідно з указаною угодою ОСОБА_4 , добровільно ініціювавши укладення цієї угоди, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину відповідно до обставин та правової кваліфікації, викладених в угоді та в обвинувальному акті, і щиро розкаявся у вчиненому.

При цьому сторони, приймаючи до уваги відсутність у обвинуваченого будь-яких обтяжуючих покарання обставин, наявність обставин, що пом?якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як то добровільне з?явлення із зізнанням, повне та беззастережне визнання вини, щире каяття у вчиненому, враховуючи особу обвинуваченого, котрий раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проходження військової служби і позитивно за місцем проживання, узгодили призначення ОСОБА_4 покарання за ст. 407 ч. 4 КК України у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі та звільнення останнього від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК з випробуванням та іспитовим строком 1 /один/ рік.

В судовому засіданні сторони підтвердили зазначену угоду, ствердили про добровільність її укладення і просять вказану угоду затвердити.

Суд, дослідивши обставини укладення сторонами угоди про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам чинного КПК України, дійшов висновку про те, що клопотання сторін про затвердження вказаної угоди підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Укладена сторонами угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 470 та 472 КПК України, містить необхідні реквізити, формулювання обвинувачення та його належну правову кваліфікацію, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, узгоджене сторонами покарання та згоду обвинуваченого на його призначення,

Угода також містить детальне роз?яснення передбачених ст. 473 КПК наслідків затвердження її судом та наслідків невиконання сторонами умов зазначеної угоди, роз?яснення права обвинуваченого на судовий розгляд справи відповідно до положень ч. 4 ст. 474 КПК, роз?яснення визначених ст. 394 та ст. 424 КПК підстав оскарження вироку суду, яким затверджено угоду, підписи сторін.

Відповідно до вимог закону угоду укладено в присутності захисника.

Зогляду на викладене укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам чинного КПК.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України є правильною.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства. Права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються.

На переконання суду сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого стороннього впливу. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, визначеним ст. 65 КК України.

За таких обставин укладена прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 листопада 2016 року прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 , у присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 000030 від 23.04.2016 року.

На підставі зазначеної угоди ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, і призначити йому покарання за ст. 407 ч. 4 КК України у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

Всилу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 /один/ рік, зобов?язавши останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця постійного проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Суддя: ОСОБА_1 ,