Справа № 357/2625/16-к
1-кп/357/277/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Біла Церква кримінальне провадженні, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000086 02 квітня 2015 р. щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич Київської обл., громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, призваного на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку проходив у розпорядженні командира в/частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого солдата, звільненого з військової служби 25 березня 2015 р., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад десять діб, але не більше одного місяця, за наступних обставин.

20 березня 2014 р. Славутицьким МВК Київської області ОСОБА_4 був призваний на військову службу під час мобілізації та наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 25 березня 2014 р. №62 призначений на посаду оператора 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону та зарахований до списків особового складу частини, а наказом від 29 серпня 2014 р. №137 виведений в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 .

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен був керуватися вимогами ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.4,11,16,128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України призваним на військову службу під час мобілізації і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, старший солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, 12 січня 2015 р. близько 08 год. самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та вибув до місця свого постійного проживання.

У період з 12 січня по 2 лютого 2015 р. старший солдат ОСОБА_4 ухилявся від обов`язків військової служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину.

2 лютого 2015 р. старший солдат ОСОБА_4 самостійно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 82 від 25 березня 2015 р. старшого солдата ОСОБА_4 звільнено з військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, ствердив суду обставини вчинення злочину, зазначені в обвинуваченні і вказав при цьому, що дійсно 20 березня 2014 р. ІНФОРМАЦІЯ_4 був призваний на військову службу під час мобілізації та призначений на посаду оператора 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону та зарахований до списків особового складу частини. Наказом від 29 серпня 2014 р. був виведений в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 .

12 січня 2015 р. близько 08 год. самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та вибув до місця свого постійного проживання: м. Славутич Київської області, де до 2 лютого 2015 р. перебував з сім`єю? допомагаючи дружині.

2 лютого 2015 р. самостійно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

У скоєному розкоюється, просить суворо не карати.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст.407 ч.2 КК України, оскільки він вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад десять діб, але не більше одного місяця

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_4 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітнього сина, приймав участь в зоні бойових дій, наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі покарання.

Як особа за місцем служби обвинувачений характеризується негативно.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, думку прокурора щодо покарання обвинуваченому, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді штрафу.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.407 ч.2 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700(тисяча сімсот) грн.

Вирок може бути оскаржений сторонами провадження до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,