АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.08.2016,
за участі
заявника ? ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А
Від ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.08.2016, в якій вона просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, винесену за результатами розгляду скарги на постанову від 20.05.2016 старшого слідчого третього СВ СУ прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0004066, та постановити нову ухвалу, якою повернути справу для проведення подальшого досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.08.2016 у відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого третього СВ СУ прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 20.05.2016 про закриття кримінального провадження №0004066.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_5 , обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу зазначає, що старшим слідчим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000256 не була допитана прокурор прокуратури Дніпровського району міста Києва, а потім Київської місцевої прокуратури № 4 ? ОСОБА_8 . Також не були допитані працівники канцелярії, охорона, а тому, на думку апелянта, жодних підстав для закриття кримінального провадження у старшого слідчого не було.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_5 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши її доводи та матеріали провадження в межах поданої апеляції, колегія суддів керується наступним.
У відповідності до вимог ч.1 ст.422 КПК України, про судове засідання належним чином повідомлялась Прокуратура міста Києва, що підтверджується наявним в матеріалах провадження судовим повідомленням, направленим факсимільним зв`язком. Клопотань про перенесення розгляду даної справи від прокурора не надходило, поважних причини свого неприбуття також не повідомлено.
Так, з матеріалів судового провадження слідує, що 06.06.2016 ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з скаргою на постанову старшого слідчого третього СВ СУ прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 20.05.2016 про закриття кримінального провадження №0004066 та зобов`язання останнього відновити досудове розслідування.
Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 виходив з того, що з огляду на встановлені в ході розгляду скарги обставини, досудове провадження проведено достатньо повно і доказів вчинення злочину працівниками прокуратури не встановлено, а прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст.110 КПК України. Доводи скарги про неповноту та однобічність досудового розслідування не містять переліку процесуальних дій, які б належало здійснити в ході досудового розслідування. При цьому, в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею зазначено, що описані заявником обставини щодо неналежного проведення прокурором досудового розслідування не вказують на наявність в його діях складу злочину, передбаченого ст.364 КК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
П.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Прийняття такого процесуального рішення можливе лише після повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних слідчими органами.
Згідно матеріалів кримінального провадження №0004066, на виконання ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.03.2016, до ЄРДР внесено відомості за заявою ОСОБА_5 від 02.03.2016 за фактом зловживання службовим становищем окремими працівниками Київської місцевої прокуратури №4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

В ході досудового розслідування, старший слідчого третього СВ СУ прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , у провадженні якого перебували матеріали кримінального провадження №0004066, перевірив доводи ОСОБА_5 та вжив заходи для допиту останньої, допитав свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Підтвердити факт вимагання грошових коштів прокурором ОСОБА_9 та зловживання владою під час здійснення процесуального керівництва не виявилось можливим, у зв`язку з чим прокурор прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження №0004066 через відсутність в діянні ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення.Вказане процесуальне рішення слідчого відповідає вимогам ст.110 КПК України.

В свою чергу слідчий суддя, розглядаючив порядку ст.303 КПК України скаргу ОСОБА_5 на зазначену постанову слідчого, дав належну оцінку доказам у кримінальному провадженні і дійшов мотивованого висновку про те, що рішення про закриття кримінального провадження з наведених підстав є законним, а доводи скарги ? безпідставними, оскільки досудове слідство у справі проведено з достатньою повнотою, а зібрані у справі докази не підтверджують наявність в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необґрунтованість доводів скарги заявника щодо неповноти досудового розслідування. Під час апеляційного розгляду ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не були допитані під час досудового розслідування. Натомість, з клопотаннями в порядку ст.220 КПК України під час досудового розслідування про допит зазначених осіб, ОСОБА_5 не зверталась. Між тим, окрім самого заявника, яка була двічі допитана, було допитано ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на яких в своїй заяві посилалась ОСОБА_5 , але жодних об`єктивних даних щодо вимагання грошових коштів працівниками місцевої прокуратури № 4 у ОСОБА_5 або зловживання ними службовим становищем, досудовим розслідуванням встановлено не було.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що слідчий повно, всебічно та об`єктивно провівши досудове розслідування, прийняв вмотивоване рішення про закриття кримінального провадження, а слідчий суддя, дослідивши доводи скарги ОСОБА_5 , виходячи з наявних в матеріалах кримінального провадження даних, обґрунтовано відмовив у її задоволенні.
З огляду на викладене та враховуючи, що колегією суддів не встановлено будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які б були безумовними підставами для скасування рішення слідчого судді, апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст.307, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.08.2016, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого третього СВ СУ прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 20.05.2016 про закриття кримінального провадження №0004066, ? залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3