Справа № 640/9981/16-к
н/п 1-кс/640/5122/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" червня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
володільця майна - ОСОБА_4
Слідчий відділу СУ ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 21.06.2016звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області юристом 2-го класу ОСОБА_5 , про накладення арешту на мотоцикл "Suzuki VZ800" р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження. Зберігання мотоцикла "Suzuki VZ800" р.н. НОМЕР_1 здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-б.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 18.06.2016 близько 10:44 на вул. Шевченко поблизу буд.№79 м. Харкова, сталося зіткнення автомобіля "ЗАЗ FORZA" р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 та мотоциклу "Suzuki VZ800" р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . В наслідок ДТП водій мотоциклу ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до ХМКЛШНМД № 4.
18.06.2016 на вищезазначеній ділянці дороги, слідчим СУ ГУ Національної поліції України в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 був оглянутий та вилучений мотоцикл "Suzuki VZ800" р.н. НОМЕР_1 , який має сліди механічних пошкоджень, які утворились в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, враховуючи положення ст.98 КПК України, мотоцикл "Suzuki VZ800" р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий СУ ГУ Національної поліції МВС України в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_8 в ході огляду транспортного засобу 18.06.2016 вилучив мотоцикл "Suzuki VZ800" р.н. НОМЕР_1 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Відповідно до свідоцтва про реєстрації транспортного засобу мотоцикл "Suzuki VZ800" р.н. НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті мотоцикл "Suzuki VZ800" р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів.
Орган досудового розслідування зазначає, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку його власника ОСОБА_6 , на підставі вказівок прокуратури Харківської області.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просила його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив передати вказаний транспортний засіб йому на відповідальне зберігання. Подав клопотання про негайне повернення примусово вилученого майна, вказуючи, зокрема, що він підполковником міліції на пенсії, має 23 роки бездоганної служби, має 25 років водійського стажу, та до цього часу жодного разу не був учасником ДТП, до відповідальності не притягувався. Також він не має намірів щодо пошкодження чи зміни стану мотоциклу.
Власник майна ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час, місце розгляду клопотання. Згідно рапорту слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , слідчим 21.06.2016 здійснено виїзд за адресою мешкання власника мотоциклу ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , однак двері квартири ніхто не відчинив. Крім того, в бесіді із фактичним власником ОСОБА_4 , останній пояснив, що на телефонні дзвінки ОСОБА_6 не відповідає.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття вказаної особи у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення злочину та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб шляхом заборони його користування, розпорядження підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, саме шляхом заборони його користування та розпорядження, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його пошкодження чи знищення.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З цих же підстав на теперішній час передача на відповідальне збергіання транспортного засобу його власнику є передчасною.
Більш того, даних про можливе місце зберігання транспортного засобу, ніж те, що вказано в клопотанні сторони обвинувачення, слідчому судді не надано. За вказаних обставин, на теперішній час наявні також підстави до арешту транспортного засобу та визначення його місця зберігання за адресою, вказаною в клопотанні слідчого, прокурора.
Крім того, щодо доводів володільця майна про значні витрати, пов`язані зі зберіганням автомобіля на спецмайданчику для тимчасово затриманих автотранспортних засобів, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що заявником не надано даних на підтвердження витрат власника майна на збереження автомобіля у вказаному місці. Крім того, згідно вимог ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні несе обвинувачений, а статтею 123 КПК України передбачено, що витрати пов`язані із збереженням речей здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на мотоцикл "Suzuki VZ800" р.н. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання мотоциклу "Suzuki VZ800" р.н. НОМЕР_1 , територію майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, пров. Ващенковський 28.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1