Номер провадження 1-кп/754/449/15
Справа№754/8597/15-к
Вирок
Іменем України
11 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

з участю адвоката ОСОБА_5 з участю обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0005769 відносно обвинуваченої

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, освіта середня, офіційно не працюючої, вдови, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.213ч.1КК України,

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що вона 19.05.2015 року приблизно о 11.30год. перебуваючи у гаражному приміщенні розташованому за адресою АДРЕСА_2 , не будучи зареєстрованою як суб`єкт підприємницької діяльності в порядку передбаченому Законом України »Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 року, в порушення вимог ст..4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, здійснила прийом у ОСОБА_7 брухту кольорового металу загальною масою 2,32кг., сплативши за нього грошові кошти в розмірі 33грн.

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.213ч.1 КК України, як здійснення прийому брухту кольорових та чорних металів фізичною особою.

Як на докази провини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, сторона обвинувачення посилається на показання свідків та протоколи процесуальних дій.
Суд, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, приходить до переконання, що висунуте ОСОБА_6 обвинувачення не підтверджене в судовому засіданні.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного злочину не визнала та показала, що за об`явою вона влаштувалась працювати у ФОП ОСОБА_8 приймальником вторинної сировини. Свою діяльність вона здійснювала за договором від 01 травня 2015 року. Прийом вторинної сировини здійснювався в гаражі по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 . Для здійснення діяльності гараж був облаштований терезами, був прейскурант закупних цін вторинної сировини, були документи на гараж, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця. Прийнята на протязі тижня вторинна сировина приблизно раз в тиждень вивозилась ОСОБА_8 . Платню за прийом вторинної сировини ОСОБА_8 їй виплачував раз в місяць, платня залежала від прибутку. Вона здійснювала прийом вторинної сировини, а не металобрухту. 19.05.2015 року коли вона перебувала в гаражі та здійснювала прийом вторинної сировини, приблизно о 11.30год. прийшов ОСОБА_7 який приніс для здачі дві сковороди та каструлю з кришкою, які були з алюмінію. Вона зважила принесену ОСОБА_7 сировину та відповідно до встановленого прейскуранту передала останньому 33грн., і приблизно через 20-30 хвилин вона була затримана працівниками міліції. Уточнила, що вона не здійснювала прийом виробів із алюмінію від свого імені, а діяла від імені ФОП ОСОБА_8 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_6 здійснює діяльність в пункті прийому вторинної сировини та металолому, який знаходиться по АДРЕСА_2 в гаражному приміщенні, який йому належить. Діяльність ОСОБА_6 здійснювала відповідно до договору доручення. В травні місяці 2015 року до нього зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила про приїзд працівників міліції. По приїзду йому слідчий повідомив, що на лінію 102 надійшов телефонний дзвінок, про те, що чоловік без згоди дружини здав в пункт прийому вторинної сировини дві сковороди та алюмінієву каструлю. Потім підійшла незнайома жінка, яка впізнала дві сковороди та алюмінієву каструлю, які були здані в пункт. Потім працівники міліції стали вимагати дозвільні документи, на що він повідомив, що він їх вже може надати, однак слідчий сказав принести їх на наступний день. На наступний день він приніс до райвідділу дозвільні документи, серед яких був договір доручення, однак слідчий їх не взяв, а замість цього допитав його в якості свідка. Вказав, що ОСОБА_6 відповідно до договору доручення отримує зарплату в розмірі 5% від прибутку, приблизно 2500-3000грн. Гаражне приміщення використовується для прийому вторинної сировини та металолому. Він обладнав приміщення терезами, повісив прейскурант закупних цін на вторинну сировину та б/в вироби. Прийом сировини ОСОБА_6 здійснює за його кошти. Підприємцем він працює з 2008 року, перебуває на єдиному податку, за час діяльності претензій з боку контролюючих органів до нього не було. Уточнив, що ОСОБА_6 діяла не як фізична особа, а як особа на підставі договору доручення, в його обладнаному гаражному приміщенні, від його імені та за його рахунок.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, вона була запрошена в якості понятої при огляді місця події від 19.05.2015 року, а саме пункту прийому вторинної сировини по АДРЕСА_2 . Вказала, що в ході огляду було вилучено металобрухт: дві сковорідки та каструля з кришкою.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона користується послугами приймального пункту де працює ОСОБА_6 , здавала в пункт пляшки, макулатуру, метал, за що ОСОБА_6 надавала грошові кошти.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення сторона обвинувачення також посилається на наступні письмові докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:
-витяг з кримінального провадження №0005769, де згідно фабули: на початку квітня 2015 року невстановлена досудовим слідством особа не будучи включеною до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, обладнала належне їй на праві власності гаражне приміщення по АДРЕСА_2 терезами для зважування металобрухту, а також майданчиком для його приймання, таким чином організувавши незаконний прийомний пункт прийому металобрухту. В подальшому, невстановлена особа на підставі усної домовленості надала зазначене гаражне приміщення у користування ОСОБА_6 для здійснення останньою, як фізичною особою, прийому брухту кольорових та чорних металів. 19.05.2015 року приблизно о 11.30год. ОСОБА_6 перебуваючи у гаражному приміщенні по АДРЕСА_2 з метою особистого збагачення, не будучи зареєстрованою як суб`єкт підприємницької діяльності, в порушення вимог законодавства, здійснила прийом у ОСОБА_7 брухту кольорового металу загальною масою 2,32кг., сплативши за нього кошти в сумі 33грн.

-протокол огляду місця події від 19.05.2015 року, згідно якого місцем огляду є металевий гараж який знаходиться біля проїжджої частини по вул. Милославська з правого боку при в`їзді до ГК`ОСКА-1» по АДРЕСА_2 . Біля входу до гаража знаходяться електронні ваги, поліетиленові пакети з металевими бляшанками та пластиковими пляшками. На воротах гаражу наклеєний прейскурант цін. На підлозі знаходиться поліетиленовий пакет чорного кольору, в якому знаходиться алюмінієва каструля, сковорідка, алюмінієві кришки, чавунна сковорідка. Даний протокол огляду місця події був проведений за участю власника приміщення ОСОБА_8
-прейскурант закупівельних цін на вироби б/в, серед переліку яких є вироби із алюмінію, ціна 15грн.
-висновок експерта №347хс від 27.05.2015 року згідно якого наданий на дослідження предмет з металу темно-сірого кольору схожий на сковороду масою 0,61кг. виготовлений із сплаву на основі алюмінію(кольоровий метал), а також містить домішки заліза та марганцю. Предмет з металу темно-сірого кольору схожий на сковороду масою 0,60кг. виготовлений із сплаву на основі алюмінію(кольоровий метал), а також містить домішки заліза. Предмет схожий на кришку від каструлі з металу сірого кольору масою 0,22кг. виготовлений із сплаву на основі алюмінію(кольоровий метал), а також містить домішки заліза. Каструля з металу сірого кольору масою 0,89кг. виготовлена із сплаву на основі алюмінію (кольоровий метал), а також містить домішки заліза.
В судовому засіданні стороною захисту було долучено до матеріалів кримінального провадження свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 Серія В01 №072770 від 16.09.2003 року, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, договір доручення на закупівлю вторинної сировини та б/в виробів від 01 травня 2015 року.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_8 здійснює діяльність пов`язану з оптовою торгівлею відходами та брухтом. Збирання безпечних відходів. Відновлення відсортованих відходів.

Згідно договору, 01 травня 2015 року було укладено договір доручення на закупівлю вторинної сировини та б/в виробів між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 в подальшому «Довіритель» з однієї сторони та ОСОБА_6 в подальшому «Повірений» з другої сторони. Згідно даного договору Повірений від імені і за рахунок Довірителя здійснює закупівлю вторинної сировини і б/в виробів, а Довіритель здійснює виплату Повіреному відповідної винагороди. Повірений зобов`язується здійснювати закупку по цінам, вказаним у прейскуранті, затвердженому Довірителем, з яким Повірений ознайомлюється під розписку в момент підписання сторонами даного договору. Повірений зобов`язаний здійснювати закупку по місцю знаходження заготівельного пункту. На протязі дії даного договору не здійснювати закупки від власного імені і в своїх інтересах або від імені третіх осіб і в їх інтересах, а здійснювати закупку виключно від імені і в інтересах Довірителя. Строк дії договору до 31 липня 2015 року.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченої в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не доведена виходячи з наступного.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно вимог ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст..337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно ст..22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Відповідно до ст..91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно ст.92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Згідно ст..11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Стаття 213 КК України, в межах обвинувачення пред`явленого ОСОБА_6 , передбачає відповідальність за здійснення прийому брухту кольорових та чорних металів фізичними особами. Суб`єктом вчинення даного злочину є певна особа - фізична особа.

Згідно ст.24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Згідно ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичною особою є її здатність своїми діями набувати для себе прав та самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Статтею 1004 ЦК України зазначено, що повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 не заперечувала фактичні обставини справи, а саме здійснення прийому двох сковорідок та каструлі з кришкою, які були нею оцінені як вироби з алюмінію, за що вона заплатила ОСОБА_7 33грн.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив, що він уповноважував ОСОБА_6 відповідно до договору доручення здійснювати прийом металу з алюмінію, що останньою було зроблено.

Договір доручення на закупівлю вторинної сировини та б/в виробів від 01 травня 2015 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 та ОСОБА_6 був укладений дієздатними особами, договір не суперечить цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, волевиявлення учасників договірних відносин було вільним, вчинений у формі, встановлений законом, спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не відмовлялись від покладених на них зобов`язань, договір доручення від 01 травня 2015 року не визнаний недійсним у судовому порядку.

З вищевикладеного випливає, що ОСОБА_6 здійснюючи прийом двох сковорідок та каструлі з кришкою, що були виготовлені із сплаву на основі алюмінію(кольоровий метал) фактично здійснювала функції представника ФОП ОСОБА_8 перед третіми особами, діяла як особа, яка зобов`язалась, за плату, виконати дії, що зазначені у договорі доручення від імені ФОП ОСОБА_8 , згідно прейскуранту затвердженого ФОП ОСОБА_8 , в облаштованому ФОП ОСОБА_8 гаражному приміщенні, від його імені та за його рахунок.

Жодних фактичних даних, які б свідчили що ОСОБА_6 за усною домовленістю із ОСОБА_8 отримала у власне користування гаражне приміщення по АДРЕСА_2 та здійснювала прийом металобрухту від свого імені та з метою особистого збагачення, прокурором в судовому засіданні надано не було.

Таким чином ОСОБА_6 не діяла як фізична особа, а тому не є суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.213 КК України, згідно пред`явленого та підтриманого прокурором у судовому засіданні обвинувачення.

При цьому, жодним з поданих суду стороною обвинувачення доказів, не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_6 здійснюючи прийому брухту кольорового металу діяла як фізична особа, за обставин пред`явлених обвинуваченням.
Оскільки стороною обвинувачення не була доведена винуватість ОСОБА_6 поза розумними сумнівами, виявлені під час судового розгляду суперечності щодо обставин вчинення злочину, а також доводи ОСОБА_6 про її невинуватість не були спростовані, тому всі сумніви щодо доведеності винуватості обвинуваченої слід тлумачити на її користь.

Будь-яких інших доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ст.213ч.1 КК України, за викладених у обвинувальному акті обставинах, стороною обвинувачення надано до суду не було.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення та відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується, не доведена, її дії безпідставно кваліфіковані за ч. 1ст.213 КК України, як здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичною особою, враховуючи, що судом не був досліджений жоден доказ, який доводить провину обвинуваченої поза розумним сумнівом, в межах пред`явленого обвинувачення, суд усі сумніви щодо доведеності провини ОСОБА_6 тлумачить на її користь та вважає необхідним обвинувачену виправдати на підставі п.3ч.1ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_6 підлягає виправданню, то витрати за проведення експертизи по справі підлягають віднесенню за рахунок держави.

Питання з речовими доказами вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст..213ч.1 КК України та виправдати за недоведеністю в діянні обвинуваченої складу кримінального правопорушення.
Речові докази по справі передати законним володільцям.

Судові витрати, вартість проведеної експертизи вартістю 691грн.20коп. віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: