№ 207/1248/16-к
№ 1-кп/207/280/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року м. Дніпродзержинськ .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження № 0000058 за звинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська , громадянки України , освіта середня , не працюючої , не заміжньої , маючої на утриманні неповнолітню дитину , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , мешкає по АДРЕСА_2 , раніше судимої :

1.26 вересня 2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України 2001 року до позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком 2 роки ;

2.20 квітня 2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 , ст. 69 , 71 КК України 2001 року до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців . Звільнена 19 вересня 2014 року за відбуттям строку покарання ;

за ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судима за корисливі злочини , останній раз 20 квітня 2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 , ст. 69 , 71 КК України 2001 року до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців . Звільнена 19 вересня 2014 року за відбуттям строку покарання , на шлях виправлення не стала знову вчинила кримінальне правопорушення при наступних обставинах .

Повторно , 14 грудня 2015 року приблизно о 23.15 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «АТБ-маркет» за адресою: м. Дніпродзержинськ , проспект Леніна , 86 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел , направлений на таємне викрадення чужого майна , з корисливих мотивів підійшла до раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_5 , користуючись , що останній знаходився в стані алкогольного сп`яніння і не контролював своє майно, таємно , із зовнішньої кишені куртки ОСОБА_5 викрала мобільний телефон марки «Nokia 206 Dual SIM» , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 70/34-295 від 3 березня 2016 року складає 380 гривень . Після чого , з місця скоєння кримінального правопорушення зникла , викраденим майном розпорядилась на власний розсуд , чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 380 гривень .

Таким чином , ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року , тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно .

29 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 відповідно до ст. 471 КПК України була укладена угода про примирення .

Згідно з укладеною угодою обвинувачена ОСОБА_6 беззастережно визнає себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року .

Обвинувачена та потерпілий також дійшли згоди стосовно виду та міри покарання обвинуваченій у вигляді 1 року позбавлення волі . На підставі ст. 75 КК України 2001 року від відбуття призначеного покарання звільнити з випробовуванням , встановивши іспитовий строк 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2 , 3 ч. 1 ст. 76 КК України 2001 року .

Суд , дослідивши матеріали кримінального провадження , вважає , що угода про примирення підлягає затвердженню .

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду .

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим .

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого , підозрюваного або обвинуваченого . Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим , захисником і представником або за допомогою іншої особи , погодженої сторонами кримінального провадження ( крім слідчого , прокурора або судді ) . Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків , злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення .

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року , яке згідно ст. 12 КК України 2001 року , є злочином середньої тяжкості .

Судом з`ясовано , що обвинувачена розуміє права , визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України , наслідки укладення та затвердження угоди , передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України , характер обвинувачення , вид покарання та інші заходи , які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом . Потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди , передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався , що укладення сторонами угоди є добровільним , тобто не є наслідком застосування насильства , примусу , погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин , ніж ті , що передбачені в угоді .

Судом встановлено , що умови угоди відповідають вимогам КК України 2001 року та КПК України , що відсутні умови , які суперечать інтересам суспільства чи порушують права , свободи та інтереси сторін або інших осіб .

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою .

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 із призначенням ОСОБА_6 узгодженого сторонами покарання .

Згідно ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду , який затвердив таку угоду , з клопотанням про скасування вироку . Клопотання про скасування вироку , яким затверджена угода , може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення .

Керуючись ст. 314 , 369 371 , 373 376 , 475 КПК України , суд

З А С У Д И В

Затвердити укладену 29 квітня 2016 року угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 року позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України 2001 року ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 1 рік .

На підставі ст. 76 КК України 2001 року зобов`язати ОСОБА_6 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції ; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання .

Речовий доказ по справі мобільний телефон «Нокіа 206», імей-1: НОМЕР_1 , імей-2: НОМЕР_2 , чорного кольору , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_6 на корись держави вартість проведення експертизи в сумі 351 гривня 84 копійки .

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання .

Вирок може бути оскаржено з підстав , передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України , до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1