Справа № 509/1407/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в селищі Овідіополь, матеріали кримінального провадженням за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Посуньки, Дніпропетровської області, росіянка, громадянка України, освіта вища, не одружена, не працює, раніше не судима в силу ст. 49 КК України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03.04.2014 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст 191 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2014 року відносно обвинуваченої ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до Ухвали Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2014 року, запобіжний захід в вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , вважається продовженим до 19.05.2014 р.

Відповідно до ч.4 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 дію запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження строків тримання під вартою, мотивуючи це тим, що ризики згідно ст. 177 КПК України перестали існувати. Позиція прокуратури основана лише на тяжкості злочину, однак відповідно до Конвенції з Прав людини тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу. У ОСОБА_4 є пристаріла мати, 1972 р.н., за якою потрібен постійний догляд. Всі докази по справі зібрані у повному обсязі, на підприємстві вона не працює, зв`язків зі свідками не підтримує.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала позицію захисника.

Представник потерпілого, цивільного позивача по справі ОСОБА_6 підтримав думку прокурора.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 має бути продовжено на строк до двох місяців, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу на більш м`який, з урахуванням особи обвинуваченої, її віку, майнового стану, міцності соціальних зв`язків не може запобігти ризику вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення. ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, у справі заявлено цивільний позов на суму 165 000 гривень, з урахуванням даних обставин суд приходить до висновку, що обвинувачена може переховуватися від суду, та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Одеському СІ № 21, продовжити до 14 липня 2014 року.

Суддя: ОСОБА_1