Справа № 383/158/16-к .
Провадження №1-кп/383/53/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області матеріали кримінального провадження №0000047 від 04.02.2016 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, не маючого освіти, раніше судимого:

27.11.2007 року Апеляційним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі. 27.01.2014 року звільнений з Піщанської виправної колонії №59 Вінницької області по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, при наступних обставинах.

10 січня 2016 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому Законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, і знову перебуваючи в домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_4 , з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, за раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим в тому, що його злочині дії ніким не будуть помічені, підійшов до ліжка на якому відпочивав ОСОБА_4 та забрав мобільний телефон марки ?Nokia? модель 1280 чорного кольору, вартістю 205 грн., з сім-картою мобільного оператора мобільного зв`язку ?Київстар? вартістю 18 грн., належний потерпілому ОСОБА_4 , який лежав на ліжку біля останнього та поклавши його до кишені своєї куртки, та вийшов з будинку.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд як особистим, а саме продав викрадений ним мобільний телефон необізнаному в його злочинних діях ОСОБА_7 за кошти в сумі 100 грн.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 223 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину по інкримінованому йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та беззаперечно, розкаявся і показав, що 10 січня 2016 року він перебуваючи в гостях у ОСОБА_8 та попросився переночувати у потерпілого. Близько 23 години потерпілий заснув. Він побачив, що поряд з потерпілим лежав мобільний телефон останнього марки ?Nokia? модель 1280 чорного кольору, який вирішив забрати, щоб в подальшому продати. Після чого він взяв мобільний телефон, який лежав на ліжку на якому спав потерпілий, та поклав його до кишені своєї куртки. Після чого залишив домоволодіння потерпілого. 14-15 січня 2016 року продав своєму рідному брату ОСОБА_7 мобільний телефон за 100 грн., які в подальшому витратив на власні потреби. З найменуванням та вартістю викраденого ним майна погоджується та не оспорює. Розмір завданої шкоди також не оспорює. Матеріальну шкоду потерпілому відшкодував, купив та повернув потерпілому мобільний телефон аналогічної моделі та sim-куртку.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що обвинувачений попросив переночувати, на що він дозволив. Коли лягав спати телефон був у нього, а зранку виявив відсутність телефону та ОСОБА_5 , та подумав, що крадіжку вчинив останній. З обставинами, викладеними в обвинувальному акті погоджується та підтримує. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, так як обвинувачений повернув йому телефон. Матеріальну шкоду обвинувачений йому відшкодував. Просив обвинуваченого суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину у повному обсязі, розуміє зміст обвинувачення, фактичні обставини ним не оспорюються, зокрема погоджуються з найменуванням та вартістю викраденого ним майна, усвідомлює кваліфікацію вчиненого ним злочину, пояснення дає добровільно.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показами обвинуваченого та потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дослідивши в судовому засіданні та оцінивши всі обставини справи у їх сукупності, суд в межах пред`явленого обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд керуючись вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, умисний, закінчений. За місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, на обліку у лікарів: психіатра не перебуває, раніше судимий.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - не встановлено.

З огляду на перераховані обставини, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах передбаченої санкції статті. Але зважаючи на особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, раніше судимий, його відношення до вчиненого, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, розміру завданої шкоди потерпілому, а також врахувавши думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та просив суворо не карати, суд обґрунтовано вважає, що відносно нього можуть бути застосовані положення ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Однак вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, а тому за вказаних обставин суд переконаний у відсутності підстав для застосування відносно ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, що відповідає як особі обвинуваченого, так і розміру завданої шкоди від вчинення злочину, що відшкодована потерпілому.

Документальне підтвердження процесуальних витрат на залучення експертів в матеріалах кримінального провадження відсутнє.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирались.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 371, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.
Суддя ОСОБА_1