№1-кп/243/408/2016
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Слов`янська кримінальне провадження № 0000759 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не працюючого, інваліда другої групи, розлученого, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В вересні 2015 року точну дату та час в ході проведення досудового розслідування встановити не довелось можливим, ОСОБА_4 знаходився на пустирі розташованому на пров. Андрієвському м. Слов`янська. В цей час він побачив кущі дикорослої коноплі. Після чого у нього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вказаних кущів коноплі для особистого вживання, без мети збуту, здійснюючи який, ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій,з метою особистого вживання без мети збуту зірвав листя дикорослих конопель тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. Після цього виявлені кущі дикорослої коноплі склав для просушування та став незаконно зберігати біля будинку № 29 по провулку Андрієвському м. Слов`янська.
25.03.2016 року, приблизно о 15 год. 30 хв., біля будинку № 82 по вул. 1-го Травня, м. Слов`янська, співробітниками Слов`янського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області, з письмової згоди ОСОБА_4 , був проведений огляд особистих речей останнього, в ході якого у нього виявлено та вилучено пакет в жому знаходилась речовина рослинного походження загальною масою 120,53 г. (в перерахунку на суху речовину масою 106,79 г), жа є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, яку ОСОБА_4 незаконно придбав, та зберігав для особистого вживання без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 ч. 1 КК України, незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 в скоєнні даного кримінального правопорушення свою провину визнав, пояснивши суду, що в вересні 2015 року знаходився на пустирі розташованому на пров. Андрієвському м. Слов`янська та побачив та зірвав кущі коноплі. Після цього він склав кущі коноплі для просушування біля будинку № 29 по провулку Андрієвському м. Слов`янська, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.
Висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів №308 від 31.03.2016 року, підтверджується, що речовина масою : 120,53 грам є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить : 106,79 грам.
Висновком судово-психіатричної експертизи № 453 від 25.04.2016 року встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляє ознаки органічного розладу особистості з деяким інтелектуально - мнестичним зниженням внаслідок перенесеного енціфаліта в 2012 році ускладненим психічними та поведінковими порушеннями внаслідок вживання алкоголю, синдром алкогольної залежності. У момент скоєння злочину не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потрапляє під дію ст . 20 КК України ( органічна осудність ). В момент вчинення правопорушення не знаходився в тимчасово - хворобливому розладі психічної діяльності. В силу відзначених психічних розладів ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку .
На підставі ч. 3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає. ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України доведена у повному обсязі і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.309 КК України .
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше не судимий згідно ст. 89 КК України, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується задовільно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, перебуває на обліку у лікаря психіатра, інвалід ІІ групи, злочин вчинив вперше, є обмежено осудною особою на підставі висновку судово-психіатричної експертизи № 453.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, повне визнання своєї вини, сприяння у розслідуванні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним, з урахуванням обставин що пом`якшують і обтяжують покарання, особи обвинуваченого, який не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога, перебуває на обліку у лікаря психіатра, інваліда ІІ групи, раніше не судимий, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, враховуючі, що обвинувачений є обмежено осудною особою за приписами ст. 20 КК України, беззаперечно визнав провину, активно сприяв розкриттю злочину, задовільно характеризується за місцем проживання, стан його здоров`я, те що він щиро кається у вчиненому, його відношення до вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає що ступінь небезпечності обвинуваченого ОСОБА_4 для суспільства не перевищує положень принципу поваги до особистої свободи, з урахуванням характеру кримінального правопорушення, обставин та його наслідків, суд дійшов до висновку про призначення покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень у виді позбавлення волі з застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 підпадає під дію вимог ст. 20 КК України.
На теперішній час ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані обмеженої осудності злочини.
У відповідності до ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути застосовано судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно-небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
На підставі усталеної судової практики - надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду. Тому слід вважати, що ця допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання: якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.
Тому, суд, згідно з ч. 2 ст. 504 КПК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, даних про його особу, обставин кримінального провадження, висновку судової психіатричної експертизи № 453, думки захисника, який просив застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем його проживання, а також положення ч. 2 ст. 94 КК України, суд приходить до висновку про необхідність врахувати стан обмеженої осудності ОСОБА_4 як підставу для застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання засудженого.
Враховуючи викладене, суд також вважає, що відносно ОСОБА_4 , як особи, що вчинила у стані обмеженої осудності суспільно-небезпечне діяння і потребує застосування примусових заходів медичного характеру, є підстави для застосування до нього примусового заходу медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, яку здійснювати за місцем його проживання.
Приписами ч. 2 ст. 504 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності (дія ст. 20 КК України) як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.
Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не застосовувався.
Речові докази у справі, наркотичний засіб канабіс, масою 106,79 грам, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 142 від 11.02.2016 року, після набуття вироком чинності, слід знищити.
Окрім того, у кримінальному провадженні були здійснені витрати, пов`язані із проведенням експертизи №308 від 31.03.2016р., у розмірі 351 грн. 84 коп., що підтверджується довідкою.
Відповідно до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Отже, з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави понесені у провадженні витрати на залучення експерта у сумі 351 грн. 84 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , звільнити від призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та у відповідності до ст. 76 КК України з покладенням на засудженого обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в даний орган.
У відповідності до ст.ст. 20, 93, 94 КК України, ч. 2 ст. 504 КПК України застосувати до ОСОБА_4 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Виконання вироку в частині застосування до ОСОБА_4 заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - здійснювати за місцем проживання засудженого.
Речові докази: наркотичний засіб канабіс, масою 106,79 грам, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією №142 від 11.02.2016 року - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати у розмірі 351 грн. 84 коп. за проведення експертизи № 308 від 31.03.2016 року Донецьким НДЕКЦ МВС України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а засудженим з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1