АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/3428/16-к Головуючий суддя І інстанції Муратова
Провадження № 11-сс/790/393/16 Суддя доповідач ОСОБА_1
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2016 року м.Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

власників майна - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляціями ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000073 від 10.02.2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 227 КК України.

Накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку від 03.03.2016 року, проведеного у будинку по АДРЕСА_1 та на майно, вилучене в ході обшуку від 03.03.2016 року, проведеного у будинку по АДРЕСА_2 .

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовлено.

Як зазначено в ухвалі, 10 березня 2016 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області про арешт майна (а.с. 2-8).

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що Київським відділом поліції ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 227 КК України.

Задовольняючи клопотання прокурора частково, слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено, що майно, вилучене під час обшуків, за вийнятком транспортного засобу марки Volkswagen LT 46, державний номер НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen LT 46, державний номер НОМЕР_1 , 2006 р.в., номер кузову НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зазначив, що не підлягає задоволенню клопотання сторони кримінального провадження про арешт вилученого транспортного засобу марки Volkswagen LT 46, державний номер НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen LT 46, державний номер НОМЕР_1 , 2006 р.в., номер кузову НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 19.10.2015 року № 29862924, довіреності від 12.10.2015 року, згідно з якою ОСОБА_11 . 19.10.2015 року надав довіреність на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_12 на право користування та розпорядження вказаним транспортним засобом.

Санкцією ст. 227 КК України, за якою відкрито вказане кримінальне провадження, за умисне введення в обіг на ринку України небезпечної продукції передбачає покарання у вигляді штрафу з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Однак, додаткове покарання у вигляді конфіскації транспортних засобів вказаною нормою не передбачено.

Крім того прокурором не доведено, що незастосування заходу забезпечення у вигляді арешту в цій частині може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Доказів, що вказували б на наявність сукупності підстав чи розумних вважати, що цей транспортний засіб та документи стосовно нього є доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуті злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуті злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримано за рахунок доходів від вчиненого злочину в межах кримінального провадження, слідчому судді не надано.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та їх представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги та наполягали на їх задоволенні, прокурора, що заперечував проти апеляцій, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з клопотання слідчого про арешт майна, вилучене майно вдіповідає критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України, також вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження , в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші , цінності та інші речі , набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Задовольнивши клопотання слідчого з посиланням на зміст ч. 1 ст.170 КПК України слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, передбачений ч.2 ст. 170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування , виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Тому відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє прокурора та слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ст. 170 КПК України.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.

Посилання апелянтів на порушення слідчим суддею ст.ст.98,167,170,173 КПК України таким чином спростовуються судовими матеріалами.

Апелянтами при викладенні доводів апеляції не враховано зміни до ст.170 КПК України що вступили в силу 29.02.2016 року та те, що слідчий суддя при винесенні ухвали від 11 березня 2016 року щодо накладення арешту на майно керувався новою редакцією статті.

За таких обставин посилання на узагальнення ВССУ судової практики від 7.02.2014 року що стосується норм КПК України до внесення згаданих змін необгрунтоване.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційних скарг, не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційні скарги ОСОБА_13 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року щодо накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуків від 03.03.2016 року по адресі: АДРЕСА_1 та по адресі: АДРЕСА_3 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: