Номер провадження 11-кп/775/326/2016

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Донецької області у м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2015 року, якою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Артемівська Донецької області, громадянки України, інваліда 2 групи, раніше не судимої, у зв`язку з вчиненням нею суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області встановлено, що ОСОБА_7 , яка страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії безперервно-прогредієнтного перебігу параноїчної форми зі стабільним емоційно-вольовим психопатоподібним параноїчним типами дефекту, перебуваючи в стані неосудності, вчинила суспільно-небезпечного діяння, передбачене ч.1 ст.121 КК України, при наступних обставинах.

29 вересня 2015 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , розпивала алкогольні напої разом із своїм знайомим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . У цей же час в ході вживання алкогольних напоїв, у ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварки з ОСОБА_8 , в ході якої ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, але не переслідуючи мети вбивства, за те, що ОСОБА_8 облаяв її нецензурною лайкою, взяла на кухні ніж, та в той момент, коли ОСОБА_8 лежав на ліжку у гостинній кімнаті вищевказаної квартири, нанесла останньому один удар ножем в область спини справа, заподіявши тим самим ОСОБА_8 проникаючу рану грудної клітки справа, яка утворилась від дії колючо-ріжучого знаряддя і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Цією ж ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2015 року до ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Донецької області просить ухвалу місцевого суду відносно ОСОБА_7 про застосування до неї у зв`язку з вчиненням нею суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, примусових заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, виключити з установчої частини ухвали посилання на наявність умислу та мети в діях ОСОБА_7 при вчиненні суспільно небезпечного діяння, застосувати до ОСОБА_7 за скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

В обґрунтування своїх доводів прокурор посилається на те, що згідно висновків судово-психіатричної експертизи №698 від 22.10.2015р., яка долучена до справи, ОСОБА_7 страждає хронічним душевним захворюванням у виді шизофренії безперервно-прогредієнтного перебігу параноїчної форми зі стабільним емоційно-вольовим психопатоподібним параноїчним типами дефекту. В період скоєння інкримінованого діяння за психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тому ОСОБА_7 не могла усвідомлювати суб`єктивну сторону інкримінованого їй суспільно небезпечного діяння, а саме мати умисел і мету. Застосувавши до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, судом неправильно застосовані вимоги закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.94 КК України, оскільки, виходячи з психічного стану ОСОБА_7 та характеру вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, пов`язаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, остання за своїм психічним станом підлягає госпіталізації до психіатричного закладу та лікування в умовах посиленого нагляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив про її задоволення, захисника ОСОБА_6 , яка просила залишити судове рішення без зміни, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 19, 94 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно - небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки, до такої особи в залежності від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе, або інших осіб, може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом, або їй може бути надана в примусовому порядку амбулаторна психічна допомога за місцем проживання.

Згідно ч.4 ст.94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду.

Так, згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №698 від 22.10.2015р., ОСОБА_7 страждала в період інкримінованого їй діяння та страждає в теперішній час на хронічне душевне захворювання шизофренію. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_7 знаходилась в стані простого алкогольного сп`яніння, за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час, у зв`язку зі сформованими стійкими емоційно-вольовим, психопатоподібним, параноїчним типом дефекту особистості, періодичними психопатичними розладами у вигляді омани сприйняття, маячною інтерпретацією навколишнього оточення, ОСОБА_7 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 являє соціальну небезпеку для себе та оточуючих. За психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 у стані неосудності вчинила суспільно небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.121 КК України, і при цьому, всупереч закону, в мотивувальній частині ухвали вказав на те, що вказані дії нею вчинені умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень.

При встановлених колегією суддів обставин, ухвала суду 1 інстанції підлягає скасуванню та постановленню нової ухвали.

Колегія судів, враховуючи, що фактичні обставини по справі не оскаржуються, приходить до висновку, що ОСОБА_11 знаходячись у стані неосудності вчинила суспільне небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Частиною ч 4 ст.94 КК України передбачено, госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду.

Тому, до висновків амбулаторної судово-психіатричної експертизи за №698 від 22.10.2015р. про те, що за психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, відноситься критично, і до уваги не приймає.

ОСОБА_7 за своїм психічним станом та характером вчиненого суспільно - небезпечного діяння становить небезпеку для суспільства, тому потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 94 КК України, ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_12 задовольнити.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродження м. Артемівська Донецької області, українки, громадянки України, не заміжня, освіта середня. не працює, інвалід 2 групи, раніше не судима, реєстрації не має, фактично проживає: АДРЕСА_2 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді