Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/363/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2016 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах кримінального провадження відсутній, уродженки с.Дубище Рожищенського району Волинської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не заміжньої, на утриманні має трьох малолітніх дітей, не працюючої, не інваліда, не депутата, не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України визнала повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надала суду показання, підтвердивши те, що вона, дійсно 23 лютого 2016 року була запрошена потерпілою ОСОБА_5 , для догляду за дітьми останньої. Цього ж дня, об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , вона, побачила на холодильнику у кухонній кімнаті 100 доларів США, які, скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілої та тим, що її ніхто не бачить вирішила викрасти. З цією метою, та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до вказаного холодильника, з якого взяла купюру номіналом 100 доларів США, і дочекавшись повернення потерпілої ОСОБА_5 , з викраденими коштами вийшла із будинку останньої. Викрадені 100 доларів США вона витратила на ліки для дітей, оскільки вона є одинокою матір`ю і має троє малолітніх дітей, які на той час захворіли, а коштів на лікування дітей у неї небуло, вона була у розпачі, позичити гроші їй було ніукого і тому вона в силу таких сімейних обставин викрала зазначені гроші у ОСОБА_5 . Погоджується на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту та допиту потерпілої щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і нею не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу, пояснивши, що рішення її є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їй зрозумілі. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були нею вчинені, запевнила суд, що вже зробила для себе відповідні висновки. Просить суд, зважаючи на її вік, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, та того, що вона є одинокою матір`ю, вперше вчинила кримінальне правопорушення, повне визнання нею своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, її каяття у вчиненому, вчинення даного кримінального правопорушення внаслідок збігу сімейних та інших обставин внаслідок яких нею було вчинено кримінальне правопорушення застосувати до неї при призначенні кримінального покарання за вчинене кримінальне правопорушення ст.69 КК України та призначити більш м`яке покарання. Зобов`язується повернути викрадені кошти потерпілій.
Потерпіла ОСОБА_5 , у судовому засіданні надала суду покази про те, що вона проживає по АДРЕСА_2 . Так 23.02.2016 року вона запросила до себе, за місцем свого проживання свою подругу ОСОБА_3 , щоб остання доглянула її дітей, оскільки їй необхідно було відлучитися на деякий час у справах. У кухонній кімнаті її будинку за вказаною адресою знаходиться холодильник на який вона на передодні поклала 100 доларів США. Так, 23.02.2016 року коли вона повернулася додому, а ОСОБА_3 , залишила її будинок, вона виявила пропажу зазначених коштів. При зверненні до ОСОБА_3 , з вимогою про повернення викрадених коштів, остання не відреагувала. Тоді вона вирішила звернутися до поліції Олевського ВП. Просить суд не застосовувати до ОСОБА_3 , сурового покарання і призначити більш м`яке покарання ніж передбачене частиною статті за якою обвинувачена притягується до відповідальності. Погоджується також на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту та допиту обвинуваченої щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і нею не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої, пояснивши, що рішення її є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їй зрозумілі.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 , повністю визнала свою винність у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої і потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 .
Показання обвинуваченої ОСОБА_3 , надані нею під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, суд допитавши обвинувачену, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, вчинене проти власності, що виразилося в таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та вчинення злочину внаслідок збігу сімейних чи інших обставин.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є середньої тяжкості, по місцю проживання характеризується позитивно, є одинокою матір`ю, має на утриманні троє малолітніх дітей, 2010, 2013 та 2015 років народження, її вік, і з врахуванням вказаних вище декількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, вчинення злочину внаслідок збігу сімейних чи інших обставин, оскільки ОСОБА_3 , є одинокою матір`ю і має троє малолітніх дітей, які на час вчинення злочину захворіли, а кошти на лікування дітей у обвинуваченої були відсутні, вона була у розпачі, і в силу таких сімейних обставин, які об`єктивно несприятливо склалися для обвинуваченої, викрала кошти у ОСОБА_5 , які витратила на ліки для дітей. Визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, оскільки ОСОБА_3 , надала показання у судовому засіданні щодо обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, показання її були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про її не байдужість щодо вчиненого і наслідків, а також разом із конкретними обставинами справи, відсутністю тяжких наслідків від кримінального правопорушення, відсутністю обтяжуючих обставин, претензій потерпілої, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як особа не являється собою підвищено суспільно-небезпечною особою, що також істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винної та думки прокурора щодо застосування до ОСОБА_3 , ст.69 КК України, суд приходить до висновку, що зазначені дані в їх сукупності дають можливість прийти до висновку про доцільність призначення ОСОБА_3 , кримінального покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України і призначення їй більш м`якого виду покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті за якою вона притягується до відповідальності.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення нових злочинів.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не обиралися.
На підставі наведеного та, керуючись ст.8 Конституції України, ст.ст.314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 53, 65-67, 69, ч.1 ст.185 КК України, суд -
Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй за ч.1 ст.185 КК України покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу, у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн., 00 коп.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженою ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1