Справа № 185/8157/16-к
Провадження № 1-кп/185/477/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2016 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження від 15 вересня 2016 року за № 0002390 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, громадянина України, з неповною середньо освітою, не працюючого, не одруженого, маючого малолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в кв. АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15 лютого 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 15 лютого 2016 року був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин.

Зазначений вирок у відношенні ОСОБА_4 набрав чинності та надійшов на виконання до Павлоградського МРВ КВІ в Дніпропетровській області.

21 червня 2016 року ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений під розписку про ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

В цей же день, заступником начальника Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області було винесено постанову про встановлення дня явки ОСОБА_4 на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, а саме: перший четвер кожного місяця, з якою останнього було ознайомлено під підпис.

Крім того, ОСОБА_4 було вручено направлення на громадські роботи до КП «Затишне місто» м.Павлограда Дніпропетровської області, де він повинен був приступити до відбування покарання у вигляді громадських робіт з 22.06.2016 року по 4 години на день у вільний від роботи чи навчання час.

24.06.2016 року ОСОБА_4 приступив до відбування покарання у вигляді громадських робіт та відпрацював 16 годин в червні місяці.

Однак, починаючи з липня 2016 року по серпень 2016 року ОСОБА_4 , який був під розписку ознайомлений із необхідністю реєстрації в органах Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області та виконання громадських робіт на території КП «Затишне місто» м.Павлограда Дніпропетровської області, допустив порушення порядку відбування покарання у вигляді громадських робіт а саме, до КП «Затишне місто» м.Павлограда, Дніпропетровської області для відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також для складання графіку для відпрацювання громадських робіт в вересні 2016 року не з`явився, причину невиходу не повідомив, документів підтверджуючих поважну причину невиходу не надав, чим скоїв правопорушення проти правосуддя.

В зв`язку з чим, ОСОБА_4 було неодноразово попереджено під розписку за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.

Однак, ОСОБА_4 , не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини до КП «Затишне місто» м.Павлограда Дніпропетровської області, для відпрацювання громадських робіт, не з`явився, поважність причин своїх неявок не надавав, чим ухилився від відбування громадських робіт.

Станом на 27.09.2016 рік ОСОБА_4 покарання у вигляді 240 годин громадських робіт не відбув, невідпрацьований час складає 224 години.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 40 годин громадських робіт, присуджених йому вироком суду, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, про що був неодноразово попереджений, однак ігнорував вимоги законодавства, умисно, з липня по серпень 2016 року ухилився від покладених на нього обов`язків та не відбував покарання у вигляді громадських робіт в КП «Затишне місто» м.Павлограда, Дніпропетровської області, чим ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, заявив про каяття та дав показання про те, що 15 лютого 2016 року він був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин.

В Павлоградському МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області його було ознайомлено під розписку з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Однак, в період відбування покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин, з липня по серпень 2016 року , він ухилявся від відбування зазначеного покарання про що був неодноразово письмово попереджений, про причини своїх неявок не повідомляв.

Додав, що він щиро розкаюється у вчиненому.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, і вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора , який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого ОСОБА_4 мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України - доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбуття покарання у вигляді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше був судимий, підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення невеликої тяжкості.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує що обвинувачений повністю визнав свою провину, заявив про щире каяття.

З обтяжливих обставин суд враховує рецидив злочинів.

Наведене, а також той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 продовжує злочинну діяльність, тривалий час, умисно уникає відбуття покарання за попереднім вироком суду свідчить про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим ОСОБА_4 має бути засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді арешту, в межах санкції даної статті.

Крім того, у відповідності до п.4 ч.1 ст.72 КК України покарання у вигляді 224 годин громадських робіт, яке не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року, має бути переведене у покарання у вигляді арешту строком дванадцять вісім днів.

Остаточне покарання ОСОБА_4 повинно бути призначене на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання що призначається за ч.2 ст.389 КК України, частки покарання у вигляді п`яти днів арешту, що не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року.

Речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.389 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.2 ст.389 КК України у вигляді арешту, строком один місяць.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.72 КК України покарання у вигляді 224 годин громадських робіт, що не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року, перевести у покарання у вигляді арешту строком дванадцять вісім днів.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання у вигляді арешту строком один місяць, частки покарання у вигляді п`яти днів арешту, що не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді арешту строком один місяць п`ять днів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.

Строк відбуття покарання для ОСОБА_4 обчислювати з моменту виконання вироку в частині призначеного покарання у вигляді арешту.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_6 .