Справа № 274/1580/16-к
Провадження №1-кп/0274/225/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

обвинуваченої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у м. Бердичеві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичева, Житомирської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, розлученої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 14.06.2016 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 6 місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

05.01.2016 року, близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на автобусній зупинці «Поліграфічна», розташованій в м. Бердичеві вул. Житомирській, помітила у гр. ОСОБА_5 мобільний телефон, який вирішила таємно викрасти. Для цього ОСОБА_4 прослідувала за ОСОБА_5 , яка була з неповнолітньою донькою - ОСОБА_6 , у маршрутне таксі №10. Знаходячись у вищевказаному маршрутному таксі, яке рухалось по маршруту з пл. Сідлецької до вул. Інтернаціоналістів, ОСОБА_4 помітила, що ОСОБА_5 передала свій мобільний телефон доньці ОСОБА_6 , яка, в свою чергу, поклала мобільний телефон до зовнішньої кишені своєї сумки, яку закрила на блискавку. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись неуважністю потерпілої та переконавшись, що її дії не будуть помічені іншими особами, ОСОБА_4 відчинила рукою блискавку сумки ОСОБА_6 , вийняла з неї належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Меіzu m2», споряджений сім-картами мобільних операторів «Київстар» та «Лайф», на рахунку яких коштів не було, та таким чином повторно, таємно викрала майно потерпілої заподіявши останній матеріальної шкоди на загальну суму 3350 грн.

15.01.2016 року, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на автобусній зупинці розташованій по вул. Житомирській у м. Бердичеві, поряд з Центральним ринком, помітила у гр. ОСОБА_8 мобільний телефон, який вирішила таємно викрасти. З цією метою вона прослідувала за ОСОБА_8 до маршрутного таксі №10, яке рухалось по маршруту з пл. Сідлецької до вул. Інтернаціоналістів, де розташувалась позаду ОСОБА_8 . При цьому побачила, що ОСОБА_8 поклала свій мобільний телефон до кишені сумки, яку закрила на блискавку. Після цього ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись неуважністю потерпілої та переконавшись, що її дії не будуть помічені іншими особами, рукою відчинила блискавку сумки ОСОБА_8 та вийняла з неї вищевказаний мобільний телефон марки «Samsung A3» в силіконовому чохлі білого кольору, споряджений сім-картою мобільного оператора «Київстар», на рахунку якої було 20 грн., і картою пам`яті на 4 Гб, та, таким чином, повторно таємно викрала майно потерпілої ОСОБА_8 заподіявши їй матеріальної шкоди на загальну суму 5185 грн.

23.04.2016 року, приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , яка знаходилась позаду ОСОБА_9 у магазині „Риба, розташованому за адресою: м. Бердичів, вул. Житомирська, 12, помітила у сумці, яка знаходилась на плечі останньої, шкіряний гаманець. При цьому у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел та розуміючи, що її дії не будуть помічені іншими особами, вона скористалась неуважністю ОСОБА_9 та рукою вийняла з її сумки шкіряний гаманець, в якому знаходилися гроші у сумі 900 грн. Однак довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки її дії були помічені потерпілою. Зрозумівши це, ОСОБА_4 викинула гаманець на підлогу у приміщенні магазину та з місця вчинення злочину втекла.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого діяння визнала повністю. Суду повідомила, що все відбулось саме так, як вказано у обвинуваченні. Вона двічі скоювала крадіжки мобільних телефонів із жіночих сумочок в маршрутному таксі №10, а також намагалась викрасти гаманець із сумки жінки у приміщенні рибного магазину, розташованого поряд з Центральним ринком у місті Бердичеві. Обидва викрадені телефони були сенсорними. Перший темного кольору, а другий білий. Викинувши з телефонів сім-карти, вона продала їх, а отримані кошти витратила на власні потреби. Коли намагалась викрасти у рибному магазині гаманець, її дії були помічені власницею майна, після чого вона втекла. Запевняє, що вже зробила для себе вірні висновки та жалкує про скоєне.

Зважаючи на повне визнання винуватості самою обвинуваченою, за клопотанням прокурора погодженого з усіма іншими учасниками судового процесу, суд, керуючись положеннями ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази, суд вважає винуватість обвинуваченої у скоєнні інкримінованих діянь доведеною повністю.

Дії ОСОБА_4 , які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України.

Дії ОСОБА_4 , які виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ст.185 ч.2 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачена ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується не вперше, скоїла ряд однотипних корисливих злочинів, свою вину визнала, розлучена, має на утриманні неповнолітню доньку, до затримання проживала з батьком і донькою, по місцю проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку в лікарів нарколога або психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, оскільки лише таке покарання буде необхідним й достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Покарання обвинуваченій за сукупністю скоєних злочинів суд визначає в порядку ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Зважаючи на те, що злочини обвинуваченою скоєно до постановлення попереднього вироку відносно неї, остаточне покарання їй суд визначає в порядку ст.ст.70 ч.4, 72 ч.1 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.

Враховуючи те, що остаточне покарання обвинуваченій визначається за сукупністю злочинів по декільком вирокам, строк її попереднього ув`язнення обраховується сумою періодів попереднього ув`язнення визначених по кожному з таких вироків.

Так строк попереднього ув`язнення за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 14.06.2016 року обраховується з моменту затримання ОСОБА_4 до моменту зміни відносно неї запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, та таким чином складає період з 05.05.2016р. по 14.06.2016р.

Строк попереднього ув`язнення обвинуваченої у даному провадженні обраховується з моменту прийняття судом рішення про її етапування з місця відбуття покарання до слідчого ізолятора Житомирської УВП №8 для забезпечення участі у судовому процесі, тобто з 22.09.2016р., до моменту набрання даним вироком законної сили.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнані обвинуваченою у повному обсязі, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази:

мобільний телефон «Меіzu m2», який знаходяться на зберіганні у власниці потерпілої ОСОБА_5 , слід залишити у її володінні;

шкіряний гаманець із грошима у сумі 900 грн., які знаходяться на зберіганні у власниці потерпілої ОСОБА_9 , слід залишити у її володінні.

Документів, які б свідчили про накладення арешту на майно обвинуваченої або інших осіб до суду не подано.

Підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.369-371, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Визнати винуватою ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Визнати винуватою ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Покарання за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_4 в порядку ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 визначити в порядку ст.ст.70 ч.4, 72 ч.1 КК України, шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком а також за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 14.06.2016 року, а саме у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 10.09.2016р.
Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 в періоди з 05.05.2016р. по 14.06.2016р., а також з 22.09.2016р. до моменту набрання даним вироком законної сили, зарахувати до строку відбування покарання в порядку ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов заявлений в рамках кримінального провадження потерпілою ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 5800 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 500 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Речові докази у справі:

мобільний телефон «Меіzu m2», який знаходяться на зберіганні у власниці потерпілої ОСОБА_5 , залишити у її володінні;

шкіряний гаманець із грошима у сумі 900 грн., які знаходяться на зберіганні у власниці потерпілої ОСОБА_9 , залишити у її володінні.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1