Провадження № 1-кс/344/4258/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджено з начальником відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000058, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в якому просив накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: двохкімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Метою ж застосування такого заходу забезпечення зазначив забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З вимог ч.6 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом прокуратури Івано-Франківської області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000058 від 30.09.2015 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до наказу №4-К від 07.12.2010 упродовж 2012-2013 років обіймав посаду директора ТОВ "Фортеця Західбуд", яке здійснювало діяльність, пов`язану із будівництвом споруд електропостачання та телекомунікацій.

Будучи керівником вказаного товариства у зазначений період, ОСОБА_5 в силу службових повноважень і обов`язків, передбачених статутом підприємства та чинним законодавством, був наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, у тому числі правом укладення договорів, розпорядження коштами та майном товариства.

Так, ТОВ "Фортеця Західбуд" під керівництвом ОСОБА_5 , упродовж 2012-2013 років здійснювало господарську діяльність, пов`язану із виконанням ремонтних та будівельних робіт на об`єктах будівництва структурних підрозділів ПАТ "Укртрансгаз", внаслідок чого отримувало від замовника доходи у вигляді безготівкових коштів, які відповідно до вимог Податкового кодексу України були об`єктами оподаткування податком на додану вартість.

Під час здійснення такої діяльності ОСОБА_5 діючи з умислом на ухилення від сплати податків як директор ТОВ "Фортеця Західбуд" та будучи зацікавленим в результатах його фінансово-господарської діяльності, вирішив мінімізувати сплату податків шляхом відображення в бухгалтерському та податковому обліках товариства неіснуючих господарських операцій з приводу придбання товарів та робіт у субпідрядних організацій, маючи на меті у такий спосіб занизити об`єкти оподаткування з податку на додану вартість.

Зокрема, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що ремонтні та будівельні роботи упродовж 2012-2013 років на об`єктах будівництва структурних підрозділів ПАТ "Укртрансгаз" виконувалися виключно за допомогою власних трудових та технічних ресурсів, маючи на меті ухилитися від сплати податків, оформив та підписав ряд договорів, відомості у яких не відповідають дійсності, з ТОВ "БК "Гефест Альянс" та ТОВ "БК "Будінвест-Проект", а в подальшому отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб підроблені акти приймання виконаних підрядних робіт форми №КБ-2В та довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми №КБ-3 за серпень грудень 2012 року та за січень, травень, вересень, грудень 2013 року, а також податкові накладні за вказаний період, які містили завідомо неправдиві відомості про поставку товарів та виконання ремонтних і будівельних робіт на вказаних об`єктах ТОВ "БК "Гефест Альянс" та ТОВ "БК "Будінвест-Проект".

Маючи у своєму розпорядженні вказані підроблені документи, ОСОБА_5 використав їх при формуванні бухгалтерського та податкового обліків шляхом незаконного збільшення податкового кредиту з ПДВ і включення відповідних сум до податкових декларацій з податку на додану вартість за період серпня грудня 2012 року та січня, травня, вересня, грудня 2013 року.

Вищевказані податкові декларації із завідомо недостовірними показниками були складені та підписані (за допомогою проставляння електронного цифрового підпису) директором ТОВ "Фортеця Західбуд" ОСОБА_5 , а у подальшому засобами електронного зв`язку подані ним до ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, у порушення вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, безпідставно включив до податкових декларацій із податку на додану вартість за період серпня грудня 2012 року та січня, травня, вересня, грудня 2013 року суми незаконно сформованого податкового кредиту з ПДВ за наслідками проведених безтоварних операцій із товариствами з ознаками фіктивності ТОВ "БК "Гефест Альянс" та ТОВ "БК "Будінвест-Проект", що призвело до фактичного ненадходження до бюджету 1 618 332 грн. податку на додану вартість, що є значним розміром.

30.09.2016р. стосовно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, яке останньому направлено в порядку Глави 6 КПК України.

Поряд із цим встановлено, що заподіяна протиправними діями директора ТОВ "Фортеця Західбуд" ОСОБА_5 державним інтересам матеріальна шкода в сумі 1 618 332 грн. на даний час не відшкодована, у зв`язку із чим прокурором до підозрюваного ОСОБА_5 заявлено цивільний позов на вказану суму.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_5 на праві приватної власності належить двохкімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.8 ст. 170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує,що стороною обвинувачення не надано відомостей про вартість домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а тому в порядку ст. 173 КПК України слідчий суддя позбавлений можливості визначити розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_5 завданням кримінального провадження, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням чи розміру заявленого цивільного позову.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу, вважаю, що підстав для задоволення даного клопотання немає.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1