Справа № 727/642/16-к
Провадження № 1-кп/727/107/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, по національності українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, суд,-
за участю сторін кримінального провадження, а саме:
обвинуваченого ОСОБА_3 ;
28.12.2015 року близько 00 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на території магазину «День і Ніч», що по вул. Університетська, 7-А в м.Чернівці, маючи на меті заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_5 , під приводом зателефонувати, заволодів мобільним телефоном потерпілого, марки «Айфон-4» вартістю2300 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_1 вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходились кошти в сумі 5 грн.. Своїми умисними діями спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2 315 грн..
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю.
Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, які ним не оспорюються в судовому засіданні.
В ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України 28 січня 2016 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненому злочині та в повному обсязі відшкодував спричинену його діями матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 ..
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 по ст.190 ч.1 КК України у вигляді 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 510 гривень штрафу в дохід держави.
На момент підписання угоди про примирення потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено.
Обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_5 погодився з тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення (окрім випадку невиконання ним у подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_5 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень в дохід держави.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілого ОСОБА_5 , що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.
Кваліфікація вчиненного ОСОБА_3 кримінального правопорушення по ст.190 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 28 січня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , і узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу та вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,-
З а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 28 січня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_3 винним по ст. 190 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.
СУДДЯ: ОСОБА_6