Справа № 357/6199/16-к
1-кп/357/563/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.10.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0004528 від 30.10.2015 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білої Церкви, Київської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, несудимого, працюючого в в ПАТ «Білоцерківський автобусний парк» водієм, жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
29 жовтня 2015 року, близько 23 год. 40 хв., ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «СHERY ELARA», д.н.з. НОМЕР_2 , в салоні якого у якості пасажира перебував ОСОБА_7 , рухаючись вул. Лесі Українки у с. Трушках, Білоцерківського району Київської області від вул. 30 років Перемоги у напрямку вул. Пархоменка, поблизу розташування будинку № 53, упорушення вимог п. 2.3(б) «Правил дорожнього руху України», який вимагає у водія «для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 12.1, який зобов?язує водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.2, яким визначено, що «у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги», та п. 12.4 зазначених «Правил …», який дозволяє транспортним засобам рух у населених пунктах із швидкістю не більше 60 км./год., проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху автомобіля, у темну пору доби перевищив дозволену в населених пунктах швидкість, що призвело до втрати контролю над рухом керованого ним автомобіля на заокруглені дороги ліворуч, виїзду автомобіля на праве узбіччя та наїзду на перешкоду з подальшим його перекиданням.

Врезультаті зіткнення пасаждир автомобіля ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження у виді множинних проникаючих ран рогівки та склери правого ока з втратою внутрішніх оболонок ока (райдужки, кришталика, скловидного тіла та частково сітківки), відсутністю зору правого ока та рваної рани нижньої повіки правого ока.

Порушення ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.2 та 12.4 «Правил дорожнього руху України» перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у порушенні 29.10.2015 року, близько 23 год. 40 хв., під час керування автомобілем «СHERY ELARA», д.н.з. НОМЕР_2 , вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.2 та 12.4 «Правил дорожнього руху України», що призвело до ДТП, врезультаті якої постраждав ОСОБА_8 ..

Ствердив, що дійсно, рухаючись у темну пору доби вул. Лесі Українки у с. Трушках, Білоцерківського району, у напрямку вул. Пархоменка, дійсно перевищив допустиму в населених пунктах швидкість, проявив неуважність і, втративши контроль над рухом, на заокругленні дороги в районі розташування будинку № 53 допустив виїзд автомобіля на узбіччя. Там автомобіль вдарився об бетонну плиту і перевернувся. Врезультаті ДТП пасажир його автомобіля ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнавши себе винуватим у вчиненому, в повному обсязі погодившись з обвинуваченням та не оспорюючи фактичних обставин інкримінованого йому злочину, будучи належним чином ознайомленим з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідками їх застосування, ОСОБА_4 просив суд не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись його власним визнанням своєї винуватості.

Суд вважає, що в ході судового розгляду винуватість ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, і що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.

Обираючи покарання для ОСОБА_4 суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом?якшуючі відповідальність останнього обставини, як то повне визнання вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих потерпілому збитків, враховує особу обвинуваченого, котрий уперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання і по роботі, відсутність будь-яких обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин та побажання потерпілого ОСОБА_5 , котрий просить не карати останнього суворо та не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки професія водія є єдиним засобом матеріального забезпечення сім?ї останнього, і вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України і, призначивши останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 286 ч. 2 КК України, звільнити від його відбування з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обовязків, передбачених п.п. 2, 3 ст. 76 КК України.

При цьому суд, враховуючи побажання обвинуваченого та потерпілого, зважаючи на те, що ОСОБА_4 працює водієм, виключно позитивно характеризуєтться по роботі, і що професія водія для нього є єдиним засобом матеріального забезпечення сім?ї, вважає за моржливе не застосовувати до останнього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 124 ч. 2 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають процесуальні витрати в сумі 703 грн. 68 коп. на проведення у даному кримінальному провадженні судової інженерно-технічної експертизи.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу суд не убачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання за ст. 286 ч. 2 КК України у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Всилу ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, зобовязавши останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну постійного місця проживання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави 703 грн. 68 коп. врахунок відшкодування витрат на проведення судової інженерно-технічної експертизи.

Визнаний речовим доказом у справі автомобіль «СHERY ELARA», д.н.з. НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_12 , у котрого він перебуває на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Суддя: ОСОБА_1 ,