Провадження №: 1-кп/752/324/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004234 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бальтазарівка, Чаплинського району, Херсонської області, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
- 18.05.1995 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.4 ст. 81 КК України, з застосуванням ст. 44 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
- 09.09.1996 року Генічеським районним судом Херсонської області за ст.ст. 86-1, 44, 206 ч.2, 42 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна;
- 01.07.1998 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 141 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
- 12.08.1999 року Білозерським районним судом Херсонської області за ст.ст. 141 ч.2, 215-3 ч.2, 42 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна. Звільнений 16.04.2005 року по відбуттю строку покарання;
- 02.04.2007 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ст. 15, 185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік;
- 20.10.2011 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, та, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 29.05.2014 року приблизно о 01 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля зупинки громадського транспорту, що по вул. Вільямса, 3/7 в м. Києві. Під час словесного конфлікту з ОСОБА_10 який виник на грунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_9 наніс удари кулаками в область голови ОСОБА_10 , заподіявши, згідно висновків судово-медичних експертиз №1253/Е від 17.07.2014 р.; 1429/Е від 15.08.2014 р., тілесні ушкодження у вигляді: потиличної травми, закритої черепно-мозкової, забою головного мозку, гострої субдуральної гематоми лівої лобно-тімяно-скроневої області, перелому передньої стінки гайморитної пазухи справа, забійної рани щоки, які згідно вказаних висновків судово-медичних експертиз, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя і утворилися внаслідок трикратної травмуючої дії тупого предмета.
Таким чином, ОСОБА_9 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: в умисному протиправному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження.
У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.
Допитаний в ході судового засідання ОСОБА_9 , після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, завірив що тривале перебування його під вартою виправило і дав покази, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що сталось все на фоні сумісного з потерпілим ОСОБА_10 вживання алкогольних напоїв, та саме на фоні алкогольного сп`яніння з останнім виник словесний конфлікт, який переріс в побиття ОСОБА_10 з настанням перелікованих вище наслідків.
За згодою сторін згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів, як показання потерпілого, свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин кримінального провадження, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини ніким не оспорюються.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та надійшов до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 121 КК України кваліфіковано вірно, як умисне протиправне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.
Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Таким чином, при призначенні виду і розміру покарання ОСОБА_9 , у відповідності до ст. 65 КК України, що встановлює загальні засади призначення покарання, суд враховує наступні обставини кримінального провадження:
- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення: кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;
- особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, зарекомендував себе трудолюбивою і відповідальною людиною, приймав участь у громадському житті села, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_11 , 2003 року народження (дочка дружини, перебуває на утриманні та вихованні у ОСОБА_9 ), ОСОБА_12 , 2005 року народження, ОСОБА_13 , 2009 року народження та матір, яка хворіє і потребує піклування, до адміністративної відповідальності не притягувався, до кримінальної відповідальності притягувався неодноразово.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому, наявність малолітніх дітей на утриманні.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, суд, керуючись принципом індивідуалізації покарання, вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, при цьому, оскільки наявні кілька обставин, а саме: щире каяття у вчиненому, наявність трьох малолітніх дітей та матері на утриманні, позитивна характеристика за місцем проживання, що пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного ОСОБА_9 , який повністю визнав свою вину, стверджуючи, що дійсно усвідомив всю тяжкість провини від вчиненого протиправного діяння, сприяв суду у встановленні всіх обставин вчинення злочину, суд, застосовуючи принцип гуманізму, призначає йому покарання за злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією частини статті, тобто застосовує положення ст. 69 КК України до основного виду покарання.
На погляд суду, саме таке покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_9 перебував під вартою з 29.05.2014 року (день фактичного затримання) по 10.07.2016 року, включно.
26 листопада 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», де зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Дані зміни до Кримінального кодексу України набрали чинності 24.12.2015 року.
Отже ОСОБА_9 , станом на день проголошення вироку, має строк попереднього ув`язнення 2 роки 1 місяць 12 днів.
Враховуючи той факт, що ст. 72 КК України, містить відповідні зміни, суд враховує термін строку попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_9 , який в перерахунку становить 4 роки 2 місяці 24 дні позбавлення волі і вважає за можливе обмежитись відбутим покаранням.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання, з урахуванням ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців 24 (двадцяти чотирьох) днів позбавлення волі.

Згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою з 29.05.2014 року по 10.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та вважати ОСОБА_9 таким, що відбув покарання за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 11.07.2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_9 - тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до вступу вироку в законну силу змінити на особисте зобов`язання, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_9 з-під варти негайно в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 29.05.2014 року.

Речові докази:
змиви речовини бурого кольору; пара резинових тапочок; пластикова пляшка; дві упаковки з під кетчупу; зразок крові ОСОБА_10 , що на зберіганні в камері схову Голосіївського РУ ГУ МВС України - знищити.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1