Справа № 558/455/16-к
номер провадження 1-кп/558/30/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року смт Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 від 22.08.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, не працюючого, неодруженого, відповідно до ст. 89 Кримінального кодексу України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
21 серпня 2016 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , з метою збагачення за рахунок чужого майна, вирішив піти до господарства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , звідки вчинив крадіжку дизельного палива, яке в липні місяці цього року він бачив у гаражі.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, прийшов в господарство ОСОБА_5 ,де скориставшись відсутністю власника даного господарства, переконався, що його злочинні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, підійшов до гаража, вхідні двері якого були замкнені на замок, відірвав зверху дошку та через отвір, що утворився, проник всередину. Там ОСОБА_4 за допомогою гумового шланга та каністри, які спеціально приніс з собою, умисно, таємно, з металевої бочки викрав належне потерпілій дизельне паливо об`ємом двадцять літрів, загальною вартістю триста сімдесят гривень. В результаті крадіжки потерпілій ОСОБА_5 завдано майнову шкоду на загальну суму триста сімдесят гривень.

Крім цього, 21 серпня 2016 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , з метою викрадення 10 літрів дизельного палива, належного ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, підійшов до утвореного ним раніше отвору в гаражі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб, з метою збагачення за рахунок чужого майна, проник всередину приміщення.

Перебуваючи в гаражі, ОСОБА_4 , повторно, за допомогою каністри ємкістю десять літрів, намагався здійснити крадіжку належного потерпілій дизельного палива об`ємом десять літрів.

ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, спрямованих на незаконне заволодіння дизельним паливом ОСОБА_5 , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був виявлений у гаражі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем села Вовковиї Демидівського району.

У відповідності до норм ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, з`ясувавши думку представника сторони обвинувачення та інших учасників кримінального провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Вважаючи на те, що заперечень від учасників судового провадження, щодо обсягу та порядку дослідження доказів не поступало, суд ухвалив допитати обвинуваченого, потерпілу, дослідити процесуальні документи щодо речових доказів по справі та долучені до матеріалів кримінального провадження документи, що характеризують обвинуваченого як особу. Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст всіх обставин справи, які підлягали б доказуванню і переконався у добровільності їх позиції. Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що при відмові від дослідження доказів, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені можливості оскаржити їх в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, щиро розкаявся та показав, що по сусідству домогосподарства його бабусі в селі Вовковиї проживає громадянка ОСОБА_7 з чоловіком та дочкою. Зі слів ОСОБА_4 , в липні 2016 року він допомагав даним громадянам в добудові хліва та побачив у них металеву бочку із дизельним паливом. В кінці серпня 2016 року ОСОБА_4 вживав спиртні напої з зі своїми товаришами біля сільського цвинтаря в селі Вовковиї Демидівського району. Потім ОСОБА_4 , взявши двадцятилітрову каністру, пішов у домогосподарство ОСОБА_8 та викрав у гаражі дизельне паливо. Через де-який час, в ту ж ніч, ОСОБА_4 знову, взявши десятилітрову каністру, пішов у дане домогосподарство, щоби викрасти солярку. Коли він знаходився у гаражі, його виявив житель села Вовковиї ОСОБА_9 . Після того, залишивши каністру, ОСОБА_4 втік із домогосподарства. Також, обвинувачений повідомив, що коли вдруге намагався викрасти солярку, то викрутив лампочку під навісом хліва, щоби вона не освітлювала подвір`я. ОСОБА_4 щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.

Також ОСОБА_4 вказав, що будь якого фізичного чи психологічного тиску щодо нього під час досудового слідства зі сторони працівників поліції не застосовувалося. Обвинувачений пояснив, що він добровільно сприяв розкриттю злочину, брав участь у слідчих діях з метою встановлення обставин справи. На даний момент, зі слів ОСОБА_4 , він є здоровим, медичної допомоги не потребує.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що проживає зі своїм чоловіком та дочкою в селі Вовковиї Демидівського району Рівненської області. Ввечері 21.08.2016 року, перебуваючи у своєму будинку, вона побачила, що перестала горіти лампочка на подвір`ї. На її прохання у домогосподарство прийшов знайомий ОСОБА_9 . Потім, ОСОБА_6 у гаражі затримав ОСОБА_4 , який намагався викрасти з бочки дизельне паливо. Потерпіла ОСОБА_5 особисто бачила ОСОБА_4 на подвір`ї свого домогосподарства і підтверджує нестачу в гаражі двадцяти літрів солярки. Потерпіла повідомила, що на даний момент шкода їй не відшкодована, але вона просить не карати суворо ОСОБА_4

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши процесуальні документи щодо речових доказів та документи, які характеризують обвинуваченого як особу, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеним у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, - крадіжка, поєднана з проникненням у приміщення та ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України,- незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Згідно до письмової характеристики №268 від 05.09.2016 року та письмових довідок № 1026 та №1027 від 05.09.2016 року, виданих головою Вовковиївської сільської ради Демидівського району, ОСОБА_4 за час свого проживання на території сільської ради зарекомендував себе з негативної сторони. До виконавчого комітету Вовковиївської сільської ради неодноразово надходили скарги на поведінку ОСОБА_4 (а.с.86-87).

Дослідивши в судовому засіданні письмову вимогу до управління інформаційно аналітичного забезпечення ГУНП у Рівненській області №1895/209/2016 від 09.09.2016 року, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до ст. 89 Кримінального кодексу України, вважається таким, що не має судимостей (а.с.91).

Згідно відповіді комунального закладу «Демидівська центральна районна лікарня» Рівненської області № 903 від 26.08.2016 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.88).

Відповідно до письмового висновку № 416 від 21.09.2016 року медичної комісії лікарів Демидівської центральної районної лікарні, ОСОБА_4 має захворювання на нейроциркуляторну дистонію по гіпертонічному типу, однак може утримуватись у місцях позбавлення волі(а.с.88,89).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, у відповідності з ч.1 ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує особу винного, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 Кримінального кодексу України, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд керується вимогами ч.ч.1,2 ст.65 Кримінального кодексу України про те, що особі, яка вчинила злочин, призначається покарання у межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин і дане покарання має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що ОСОБА_4 , для виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити покарання у межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, у відповідності з ч.1 ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує особу винного, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. Крім того, при призначенні покарання суд керується вимогами ч.1 ст.68 Кримінального кодексу України та бере до уваги ступінь здійснення ОСОБА_4 злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 Кримінального кодексу України, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, суд керується вимогами ч.ч.1,2 ст.65 Кримінального кодексу України про те, що особі, яка вчинила злочин, призначається покарання у межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин і дане покарання має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Крім того, суд бере до уваги норми ч.3 ст.68 Кримінального кодексу України про те, що за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією частини 3 ст.185 Кримінального кодексу України

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання, беручи до уваги ступінь здійснення ОСОБА_4 злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця,суд вважає, що ОСОБА_4 , для виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити покарання у межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі.

Також суд, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 та інші встановлені обставини справи, керуючись ст.75 Кримінального кодексу України, приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України в редакції від 14.04.2009 року. Приймаючи дане рішення, суд керується ч.2 ст.4 Кримінального кодексу України про те, що злочинність, караність, а також інші кримінально правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Кримінальні правопорушення за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 21 серпня 2016 року. На час вчинення цих правопорушень,були чинними норми ст.76 Кримінального кодексу України в редакції від 14.04.2009 року. На момент винесення судом вироку (23.11.2016 року) стаття 76 Кримінального кодексу України діє в редакції від 07.09.2016 року, внесені зміни набрали чинності 08.10.2016 року Внесені законодавцем зміни до ст.76 Кримінального кодексу України погіршують становище обвинуваченого ОСОБА_4 , так як зобов`язують суд, на відміну від редакції цієї статті від 14.04.2009 року, неодмінно накладати на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, обов`язки щодо періодичності з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання, роботи або навчання. Відповідно до ч.2 ст.5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що погіршує становище особи, немає зворотної дії в часі.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000151 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , в тому числі запобіжні заходи, на стадії досудового розслідування не застосовувалися.

Під час судового розгляду кримінального провадження, його учасники не заявляли письмових клопотань, у відповідності до ст.ст. 176,177,184 Кримінального процесуального кодексу України щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу. Згідно до ч.4 ст.184 Кримінального процесуального кодексу України, застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання.

Цивільний позов по справі не заявлявся, підстав для застосування відносно юридичних осіб заходів кримінально правового характеру немає.

Під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15,ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, досліджено процесуальні документи, які свідчать про визнання речовими доказами по справі поліетиленового пакету для речових доказів із трьома вилученими відбитками слідів пальців рук та пластикової каністри ємністю десять літрів (а.с.52,63).

Згідно з пунктом 4 ч.9 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України, майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується.

Відповідно до пункту «1» ч.9 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України гроші, цінності та інше майно використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення конфіскуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 349, 358, 368, 369-376 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.12, 65, 66, 67, 68, 75,76, 185 Кримінального кодексу України, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.

На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України, п.п.3,4 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України в редакції від 14.04.2009 року, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Товарно - матеріальні цінності, що є речовими доказами по справі, а саме: поліетиленовий пакет для речових доказів із трьома вилученими відбитками слідів пальців рук знищити, а пластикову каністру ємністю десять літрів конфіскувати.

Вирок може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України,то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження, а саме обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про його доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1