Справа № 473/1027/16-к
Провадження №1-кс/473/190/2016
У Х В А Л А
"12" березня 2016 р. слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
слідчого Вознесенського відділу поліції ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську клопотання слідчого Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388,
В С Т А Н О В И В:
10.03.2016 року до суду повторно звернувся слідчий Вознесенського відділу поліції з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури, оскільки ухвалою суду аналогічне клопотання поверталося для усунення недоліків.
В клопотанні слідчий посилається на те, що 29.02.2016 року до чергової частини Вознесенського ВП по телефону «102» надійшло повідомлення про те, що невідома особа, в полі біля с. Білоусівка Вознесенського району, шляхом демонтування зрошувальної системи, викрадає труби.
01.03.2016 року відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Під час огляду місця події, який проводився 29.02.2016 року на ділянці місцевості неподалік від с. Білоусівка Вознесенського району Миколаївської області, були виявлені автомобіль «КАМАЗ», державний номер НОМЕР_1 з причепом, державний номер НОМЕР_2 , та автокран «МАЗ», державний НОМЕР_3 , та наявність проведення демонтажних робіт зрошувальної системи.
02.03.2016 року, під час огляду місця події, знову були виявлені автомобіль «КАМАЗ», державний номер НОМЕР_1 , з причепом державний номер НОМЕР_2 та автокран «МАЗ 5334», державний номер НОМЕР_3 , та наявність проведення демонтажних робіт зрошувальної системи, а саме в причепі автомобіля «КАМАЗ» знаходили азбестові труби, довжиною 10 м кожна, в кількості 63 штуки, які були вилучені до Вознесенського ВП.
З метою збереження речових доказів та забезпечення можливої конфіскації майна у кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на дане майно, належне ОСОБА_6 на автокран «МАЗ 5334», державний номер НОМЕР_3 , на майно, належне ОСОБА_7 на автомобіль «КАМАЗ 5410», державний номер НОМЕР_1 , та на майно, належне ОСОБА_8 , а саме напівпричеп платформа Е, марки «ОДАЗ», модель 9370, державний номер НОМЕР_2 .
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись необхідність з`ясування законність дій щодо демонтажу труб зрощувальної системи. Вважає, що існує достатньо підстав для накладання арешту на майно.
Дослідивші клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку слідчого, суд приходить до наступного.
01.03.2016 року відомості за фактом викрадання труб шляхом демонтування зрощувальної системи, внесено до ЄРДР за №0000388 із кваліфікацією дій за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
02.03.2016 року проведено огляд місця події, а саме території місцевості Білоусівської сільської ради, де, на території коло поля, біля накатаної дороги в землі на відстані 1 метр, мається пошкодження земельного покрову на відстані 500 метрів від дороги направлення «Миколаїв-Вознесенськ», знаходиться автомобіль марки «КАМАЗ», державний номер НОМЕР_1 , причеп, державний номер НОМЕР_2 , в середині якого знаходяться азбестові труби; поряд знаходиться кран «МАЗ», державний номер НОМЕР_3 , біля якого 4 азбестові труби.
ФОП « ОСОБА_9 » Білоусівською сільською радою надано дозвіл на демонтаж залишків зрошувальної системи, яка складається із азбесто-цементних труб на підставі договору купівлі-продажу.
Відповідно до акту приймання-передачі до договору купівлі-продажу № 88/01 від 26.12.2011 року, Білоусівська сільська рада в особі сільського голови ОСОБА_10 передала за договором купівлі-продажу від 26.12.2011 року, систему малого зрощення, яка складається у тому числі і із труб азбестоцементних, які знаходяться на території Білоусівської сільської ради.
В ході проведення досудового розслідування встановлено власників майна: автокрана «МАЗ 5334», державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_6 ; власника автомобіля «КАМАЗ 5410», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 ; власника напівпричепа платформа Е, марки «ОДАЗ», модель 9370, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном та ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В судовому засіданні не встановлено переконливих доказів, які свідчили б про наявність події злочину, існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину.
Крім того, слідчий в клопотанні посилається на мету арешту майна попередження знешкодження речових доказів їх збереження.
Хоча відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.
Проте в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про визнання вказаного майна речовими доказами в установленому законом порядку.
Щодо обговорення посилання стороною обвинувачення в клопотанні на мету арешту майна забезпечення конфіскації майна, суд виходить із вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, яка наголошує, про те, що арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
В даному випадку, слідчий суддя враховує, що відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за №0000388 за усною заявою із кваліфікацією дій за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яка не передбачає такого виду покарання, а також не встановлено факту завдання шкоди, розміру шкоди, не наведено доказів подання цивільного позову в рамках кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведена необхідність арешту майна, тому клопотання є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя --
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , про арешт майна ОСОБА_6 автокрану «МАЗ 5334», державний номер НОМЕР_3 , майна ОСОБА_7 автомобіля «КАМАЗ 5410», державний номер НОМЕР_1 , майна ОСОБА_8 -- напівпричепу платформа Е, марки «ОДАЗ», модель 9370, державний номер НОМЕР_2 , відмовити.
Відповідно до ч. 7 ст. 173 КПК України, копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 309 КПК України, протягом 5 днів з моменту оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1 .