Ухвала іменем україни
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурора ОСОБА_4
розглянула в судовому засіданні у м. Києві 14 квітня 2016 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Жовківського районного Львівської області від 18 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року щодо нього.

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18 червня 2014 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що судимості не має,

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.367 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 років з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади на строк 1 рік, без сплати штрафу.

На підставі ст.49 ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_5 звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності із ст. 81 КПК України 1960 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року, вирок Жовківського районного Львівської області від 18 червня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

Як визнав встановленим суд, 24 травня 2009 року о 00 год. 45 хв. співробітниками БКОЗ СБ України у Львівській області під час проведення оперативно-розшукових заходів на території Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області на відстані 800 м. від виїзних воріт пункту пропуску «Раса-Руська» було затримано в напрямку руху з Республіки Польща в Україну вантажний автомобіль марки „Ман, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_6 , яким громадянин України ОСОБА_7 контрабандним способом ввозив в Україну вантаж партії товару: одягу, взуття, репродукцій картин і фарби, всього 125168 штук, загальною вартістю 468068,59 гривень, що становить великий розмір контрабанди.

Так, 23 травня 2009 року о 23 год. 40 хв. ОСОБА_7 , з метою контрабандного ввезення на митну територію України зазначеної вище партії товару, до митного контролю та митного оформлення на митному посту «Рава-Руська» було подано наступні підроблені ним документи: вантажна митна декларація №209100579/9/000312, митна декларація на ім`я громадянина Республіки Польща ОСОБА_8 , інвойс № 98000891, про нібито ввезення автомашиною марки «Ман», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 вантажу «пряжа з синтетичних волокон» в кількості 307 картонних коробок вагою 3242 кг., країна походження Туреччина, та «колготи жіночі з синтетичних волокон» в кількості 1800 шт. вагою 432 кг., країна походження Китай, загальною вартістю 31409,56 гривень.

Митне оформлення та митний контроль товарів та транспортного засобу згідно вищевказаної вантажної митної декларації було доручено головному інспектору сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення №1 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ОСОБА_5 , який будучи призначеним, згідно наказу № 288 К від 23 квітня 2009 року по Львівській митниці на вищевказану посаду, являючись службовою особою вказаного митного органу, працівником правоохоронного органу та перебуваючи на службі, 24 травня 2009 року, шляхом неналежного виконання своїх службових та функціональних обов`язків, передбачених ст.ст. 40 та 70 Митного Кодексу України, «Порядком здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації», затвердженого наказом ДМС України № 314 від 20 квітня 2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 квітня 2005 року за № 439/10719, та п.п. 2.1, 2.2, 2.7 та 2.9 посадової інструкції головного інспектора СМО № 4 ВМО № 1 м/п «Рава-Руська», затвердженої начальником Львівської митниці 22 квітня 2009 року, через несумлінне ставлення до своїх обов`язків, а також шляхом самовільного спрощення процедури митного контролю задекларованої партії товару та проведення неналежного митного огляду під час митного оформлення в режимі «імпорт» вищевказаного вантажу одягу, взуття, репродукцій картин і фарби, в кількості 125168 штук, не здійснив передбачених вищевказаними нормативними документами дій по виявленню прихованого контрабандного товару, в результаті чого зазначений вантаж виявлений не був, а був випущений ним у вільний обіг на території України 24 травня 2009 року близько 00 год. 35 хв.
В результаті вказаного неналежно проведеного митного контролю товарів, які вищевказаним транспортним засобом 23 травня 2009 року ввозились в Україну ОСОБА_7 , ОСОБА_5 було стягнуто митних платежів та зборів на суму 11843,10 грн. Натомість, сума податків, зборів, інших обов`язкових платежів, які підлягали сплаті при ввезенні на митну територію України вищевказаного товару, станом на 23 травня 2009 року складали: ввізне мито 119960 грн. 54 коп. (Закон України «Про митний тариф України» № 2371-ІІІ від 5.04.2001 року), та податок на додану вартість - 117605 грн. 83 коп. (Закон України «Про податок на додану вартість» № 168-97-ВР від 3.04.1997 року).
Таким чином, вказаною службовою недбалістю головного інспектора сектору митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ОСОБА_5 спричинено тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді недоплати до Бюджету України митних та інших обов`язкових платежів і зборів при розмитненні вищевказаної ввозимої партії товару на суму 225723,27 гривень, що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а також істотну шкоду охоронюваним кримінальним законом відносинам у сфері службової діяльності, державним інтересам та завданням ДМС України щодо посилення боротьби з контрабандою та порушенням митних правил, передбаченими ст.3 Митного кодексу України та Указом Президента України від 24 серпня 2000 року «Питання Державної митної служби України».

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить судові рішення скасувати, а справу закрити на підставі п.2 ст.6 КПК України 1960 року у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону.

В обґрунтування наведеного вказує на недопустимість доказів, а також порушення судом апеляційної інстанції вимог ст.377 КПК України, оскільки суд апеляційної інстанції не дав відповіді на всі доводи, які були зазначені апеляційних скаргах.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу засудженого, просив ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

При розгляді даної кримінальної справи судова колегія виходить з того, що згідно ст.398 КПК України 1960 року, до компетенції касаційного суду не відноситься перевірка обставин, зазначених у статтях 368 та 369 КПК України 1960 року щодо однобічності та неповноти досудового і судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, які оскаржуються у касаційній скарзі захисника.

Згідно статей 370-372 КПК України 1960 року предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.377 КПК України 1960 року зміст ухвали апеляційного суду повинен відповідати вимогам вказаним у даній нормі закону.

Згідно з ч.2 ст.377 КПК України 1960 року при залишенні апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою. Тобто, в своїй ухвалі апеляційний повинен був проаналізувати усі доводи, зазначені в апеляціях засудженого та його захисника, зіставити їх з наявними у справі доказами та дати на кожен із них вичерпну відповідь.

На думку колегії суддів ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам вказаного Закону.

Як вбачається із матеріалів справи, не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, засуджений та його захисник подали до апеляційного суду апеляції, у яких вказували про незаконність вироку суду через однобічність, неповноту і неправильність судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування кримінального закону.

Апеляційний суд, зазначаючи суть апеляційних скарг засудженого та його захисника, не дав повністю відповіді на доводи, які в них зазначені, не навів докладних мотивів і підстав відхилення апеляційних скарг,та обмежився узагальненою вказівкою про обґрунтованість вироку.

Так, обґрунтовуючи законність вироку щодо ОСОБА_5 та правильність висновків суду першої інстанції про доведеність його винуватості у неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді недоплати до бюджету України, митних та інших обов`язкових платежів і зборів, а також істотну шкоду охоронюваним кримінальним законом відносинам у сфері службової діяльності, державним інтересам та завданням ДМС України щодо посилення боротьби з контрабандою та порушенням митних правил, суд апеляційної інстанції послався на ряд доказів, встановлених судом першої інстанції, однак не перевірив належним чином доводи апеляцій засудженого та захисника щодо відсутності доказів, які б вказували на те, що несплата митних платежів і зборів на суму 225723, 26 грн була спричинена діями ОСОБА_5 , не проаналізував доводи щодо відсутності в діях ОСОБА_5 такої кваліфікуючої ознаки як «тяжкі наслідки», та не навів належного обґрунтування для спростування таких доводів.

Крім того, засуджений та його захисник в своїх апеляціях вказували на те, що товарознавча експертиза, яка була покладена в основу вироку проводилася особою, яка не мала на це права, оскільки експерт не була попереджена про кримінальну відповідальність та відомості про неї не внесені до державного Реєстру атестованих судових експертів.

Зазначені доводи взагалі були залишені поза увагою суду апеляційної інстанції та не дано жодної відповіді на них.

Поряд з наведеним, суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки і доводам засудженого та захисника в частині недопустимості доказів, зокрема речового доказу предмету контрабанди, який в межах кримінальної справи не досліджувався і взагалі відсутній.

Наведені обставини свідчать про грубе порушення вимог ст.377 КПК України 1960 року, у зв`язку із чим ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи, викладені у скаргах засудженого та захисника в тому числі за необхідності під час проведення судового слідства, і прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року та пунктами 11,15 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

_________________ ________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3