печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8870/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування кримінальних проваджень у сфері власності управління з розслідування кримінальних проваджень у сферах державної служби та власності Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в особливо важливих справах відділу з розслідування кримінальних проваджень у сфері власності управління з розслідування кримінальних проваджень у сферах державної служби та власності Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , розглянувши запит (доручення) Головного слідчого управління центрального апарату Слідчого комітету Республіки Білорусь про надання міжнародної правової допомоги у кримінальний справі № 3, стосовно службових осіб ЗАТ «Дельта Банк» за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 240, ст. 239, ч. 4 ст. 210 КК Республіки Білорусь, за погодженням прокурора ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке підтримав під час його розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
ОСОБА_5 про призначене судове засідання з розгляду клопотання не повідомлялися.

Згідно із ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши подане клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в судовому засіданні, управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сферах державної служби та власності Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратуривиконується запит (доручення) Головного слідчого управління центрального апарату Слідчого комітету Республіки Білорусь про надання міжнародної правової допомоги у кримінальний справі № 3, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина республіки Білорусь, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки Російської Федерації, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 240, ст. 239, ч. 4 ст. 210 КК Республіки Білорусь.

Під час розслідування Головним слідчим управлінням центрального апарату Слідчого комітету Республіки Білорусь про надання міжнародної правової допомоги у кримінальний справі № 3 було встановлено, що ОСОБА_6 , будучи акціонером і членом ради директорів ТОВ «Дельта Банк» (Респубілка Білорусь, м. Мінськ), діючи в злочинній змові з Головою Правління ЗАТ «Дельта Банк» ОСОБА_7 , Заступником Голови Правління ЗАТ «Дельта Банк» ОСОБА_8 , членом Ради директорів ЗАТ «Дельта Банк» - незалежним директором ОСОБА_9 та іншими особами за попередньою змовою в період часу з грудня 2012 року по березень 2015 року, перебуваючи в місті Мінськ, в результаті фінансово-господарських взаємовідносин з «Banbury Management Limited» (Беліз) навмисно створили і в подальшому збільшували, а також приховали неплатоспроможність ЗАТ «Дельта Банк», чим були спричинено шкоду кредиторам (клієнтам та вкладникам) в особливо великому розмірі. Вказані особи, в період часу з грудня 2012 року по березень 2015 року, перебуваючи в місті Мінськ з використанням реквізитів і розрахункових рахунків «Banbury Management Limited», здійснили розкрадання грошових коштів ТОВ «Дельта Банк» в особливо великому розмірі.

Крім того, під час розслідування 02.11.2015 слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління центрального апарату Слідчого комітету Республіки Білорусь за погодженням заступника начальника Головного слідчого управління центрального апарату Слідчого комітету Республіки Білорусь у заступника Генерального прокурора республіки Білорусь санкціоновано накладення арешту на майно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
У пункті 27 міжнародно-правового доручення (запиту) ставиться питання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 відповідно до вищевказаної постанови слідчого про накладення арешту на майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про правову допомогу у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаної від імені України 22.01.1993 року і ратифікованої Законом України № 240/94-ВР від 10.11.1994 року, що застосовується у тому числі й у відносинах з Республікою Білорусь, при виконанні доручення про надання правової допомоги запитувана установа застосовує законодавство своєї країни. На прохання запитуючої установи вона може застосовувати і процесуальні норми запитуючої Договірної Сторони, якщо інше не суперечить законодавству запитуваної сторони.

Згідно ст. 561 КПК України на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені КПК України або чинним міжнародним договором.

Вимоги статті 562 КПК України (процесуальні дії, які потребують спеціального дозволу) передбачають, що якщо для виконання запиту компетентного органу іноземної держави необхідно провести процесуальну дію, виконання якої в України можливе лише з дозволу прокурора або суду, така дія здійснюється лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому КПК України, навіть якщо законодавство запитуючої сторони цього не передбачає. Підставою для вирішення питання щодо надання такого дозволу є матеріали звернення компетентного органу іноземної держави.

З урахуванням викладеного слід зазначити про наявність обґрунтованих підстав для задоволення поданого клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, ст.175, ст.309, 372, ст. 392, ст. 532, 554, 558, 561, 562, КПК України, Конвенцією про правову допомогу і правових відносинах по цивільним, сімейним і кримінальним справам підписану від імені України 22.01.1993 року (ратифікованою Законом України № 240/94-ВР від 10.11.1994 року), слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування кримінальних проваджень у сфері власності управління з розслідування кримінальних проваджень у сферах державної служби та власності Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на майно якої накладено арешт, розпоряджатися будь-яким чином таким майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1