справа № 208/3713/16-к
№ провадження 1-кс/208/769/16
УХВАЛА
Іменем України
м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровськоі області у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 , .
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 ,слідчого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дніпродзержинського ВП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19.02.2016р. про закриття кримінального провадження, -
В обґрунтування заявлених вимог потерпіла ОСОБА_3 посилається на те що, 05.12.2012р. нею до Дніпродзержинськогоміського управління ГУУМВС України було надано заяву про незаконне звільнення. За даним фактом до ЄРДР було внесено відомості з кваліфікацією за ч.1 ст.172 КК України. 16.11.2013р. постановою слідчого кримінально провадження було закрито. ОСОБА_3 оскаржила дії слідчого в Заводському райсуді м.Дніпродзержинсьа, внаслідок чого ухвалою Заводського райсуду від 11.12.2014р. було скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження. 12 березня 2015р. слідчий, не виконавши по даному провадженню жодної слідчої дії, знов виніс постанову про закриття кримінального провадження. Ухвалою Заводського райсуду від 10.04.2015р. постанова про закриття знов була скасовано. Однак і після цього практично ніякі дії не проводились. 19.02.2016р. слідчим ОСОБА_5 кримінальне провадження знов було закрито. ОСОБА_3 вважає, що в ході здійснення досудового розслідування вищевказаного кримінальної провадження слідчим не в повному обсязі досліджено обставини кримінального провадження; не перевірено ті обставини та факти, на які вона посилається своїй заяві про злочин.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 та її представник - адвокат ОСОБА_6 підтримали вимоги, викладені у скарзі.
В судовому засіданні слідчий СВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України Дніпропетровській області ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував.
Суд, вислухав пояснення сторін, вивчив докази,наявні в матеріалах справи, матеріали кримінального провадження, вважає,що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:.
Згідно ч.3 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
При цьому, відповідно до ст.З КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
ОСОБА_3 з 14.12.2010р. по 16.08.2012р. вона працювала на КП ДМР «Міськводоканал» оператора ЕВМ КП ДМР «Міськводоканал»., після чого її було звільнено у зв`язку із скороченням штату на підставі ст.40 КЗпПУ. При цьому, оскільки у 2012 році на підприємстві скорочення штатів не відбувалось, і, будь-яких рішень щодо перетворення юридичної особи засновником підприємства не приймалось, вважає своє звільнення незаконним.
Згідно запису у трудовій книжці потерпілої ОСОБА_3 , наказом КП ДМР «Міськводоканал» від 16.08.2012р. №10б-з її було звільнено з займаної посади у зв`язку із скороченням штату, на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ.
Згідно ст.40 КЗпПУ, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників;
Згідно роз`яснень, наданих Верховним Судом України в Постанові «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06.11.1992р., в усіх випадках звільнення за п.1 ст.40 КЗпП провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою ІІІ-А КЗпП. При цьому, при вирішенні питання щодо правомірності звільнення працівника за п.1 ст.40 КЗпП, необхідно з`ясовувати, чи дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. У випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство), дія трудового договору працівника продовжується. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. При проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника.
Згідно ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Таким чином, з наведеного суд вбачає, що, оскаржуване рішення про закриття кримінального провадження слідчий прийняв передчасно, не здійснивши всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, викладених у заяві потерпілої.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.303-307, 372 КПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1