Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/509/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2016 м. Кропивницький

Колегія суддів апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6
адвокатів обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в апеляційному порядку за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , адвоката обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_8 вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бережинка Кіровоградського району та області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, безробітного, не одруженого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.12.2004 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки три місяці; постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 23 березня 2007 року звільнений 30 березня 2007 року від відбуття покарання умовно-достроково на один рік 10 місяців та 18 днів;

- 10.11.2008 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців; 05 січня 2012 року звільнений по відбуттю покарання;

- 07.08.2013 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 с. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки сім місяців;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бережинка Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, безробітного, одруженого, із двома дітьми на утриманні, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-15.01.2007 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю три роки;

- 29.10.2007 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки вісім місяців, звільнений умовно-достроково в 2011 році,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, безробітного, не одруженого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 26.07.2004 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки;

- 29.12.2004 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 71 КК України визначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки три місяці, звільнений умовно-достроково 19.09.2007 року за постановою Бережанського районного суду Тернопільської області на один рік 3 місяці 20 днів;

- 16.09.2010 року Ленінським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст. 199 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, звільненого 20.02.2013 року умовно-достроково на 5 місяців 12 днів,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки сім місяців;

Ухвалено стягнути із обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_12 по дві тисячі триста сімдесят одній гривні 81 копійці у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди та по п`ятсот гривень у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди з кожного.

Ухвалено стягнути із обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_13 по сто гривень у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди з кожного.

Ухвалено стягнути із обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 на користь Кіровоградської районної центральної лікарні по три тисячі двісті вісімдесят чотири гривні 66 копійок у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди з кожного.

Ухвалено стягнути із ОСОБА_11 та ОСОБА_9 процесуальні витрати на користь держави у розмірі двісті сорок п`ять гривень 52 копійки на залучення експертів.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 визнані винуватими за вчинення: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло та незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в приміщення.

Кримінальні правопорушення вчинені при наступних обставинах.

В нічний час, 02 січня 2015 року, ОСОБА_10 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , з метою скоїти крадіжку, прослідували до будинку АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_12 , шляхом віджиму вікна, проникли до середини будинку, звідки, діючи умисно, повторно, таємно викрали: холодильник «Еurocool», вартістю 1150 грн., телевізор «Pioner LCD 15», вартістю 500 грн., телевізор «Samsung CS-21A8Q», вартістю 300 грн., обігрівач електричний масляний побутовий марки «Saturn ST-OH 1246», вартістю 150 грн., електроконвектор марки «Фламінго», вартістю 150 грн., обігрівач електричний масляний побутовий марки «Saturn ST-HT 8357», вартістю 150 грн., насос побутовий електричний марки «Водолій БЦПЄ-05», вартістю 150 грн., шланг поливний «Intertool GE-4049», вартістю 100 грн., антена телевізійна марки «Funke BMU515-21/694», вартістю 60 грн., чайник електричний марки «Delfa DK-05», вартістю 50 грн., чайник електричний із нержавіючої сталі, вартістю 50 грн., дриль електрична марки «DWT 8 BM», вартістю 125 грн., кутова електрична шліфувальна машина типу «болгарка» марки «DWT WS08-125», вартістю 125 грн., тример електричний марки «Expert garden 1200 W», вартістю 500 грн., оприскувач ранцевий садовий марки «Квазар V16», вартістю 100 грн., міксер електричний побутовий марки «Saturn ST-FP 1050», вартістю 75 грн., бідони алюмінієві об`ємом 40 літрів кожен в кількості 3 шт., загальною вартістю 187 грн., замок гаражний марки «Апекс 7000-40», вартістю 100 грн., подовжувач електричний марки «EW-E-15-2x10 ПВС», вартістю 150 грн., радіоприймач електричний марки «Kemai MD 1801 UR», вартістю 310 грн., шпалери «Rasch Tiles&More 825336 0.53x10.05 м» вісім рулонів, вартістю 576 грн., два килими, вироблених із ковроліну «Атлант 206 світло-сірий», вартістю 1387 грн. 50 к., чотири вудки типу «Фідер Pro Speed Feeder 2.1m», вартістю 1000 грн., дві вудки типу «Salmo Taifun Pole», вартістю 150 грн., сумка для вудочок, вартістю 50 грн., калоші гумові разом із шитими в них валянками, вартістю 70 грн..

З місця вчинення злочину ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 8 265,50 грн.

Крім того, приблизно о 23 годині 00 хвилин, 10 січня 2015 року, ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , з метою вчинити крадіжку, прослідували до недобудованого будинку АДРЕСА_5 , належного ОСОБА_13 , де шляхом віджиму вікна, проникли до середини будинку.

Діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, намагались таємно викрасти шість металевих швелерів довжиною по 4 метра кожен, вартістю 1 666, 75 грн., погрузивши їх на санки, вивезли з домоволодіння ОСОБА_13 , проте ОСОБА_14 помітив їх та припинив злочинні дії. Таким чином, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не довели свій умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Залишивши викрадене ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зникли.

Крім того, у нічний час 17 січня 2015 року ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , з метою скоєння крадіжки чужого майна, прибули до Аджамської амбулаторії, розташованою по АДРЕСА_6 , де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що їх злочинні дії ніким не будуть помічені, шляхом зриву дверних запорів проникли до приміщення їдальні, звідки таємно викрали чавунну плиту на дві конфорки, вартістю 383 грн., 6 нагрівальних елементів до промислових електроплит, вартістю 135 грн. кожен, на суму 810 грн., промислову електром`ясорубку, вартістю 4 500 грн., та газовий балон ємкістю 40 л, із вмістом газу «пропану» 40 л, вартістю 876, 33 грн.

З викраденим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили Аджамській амбулаторії Кіровоградської ЦРЛ матеріальну шкоду на загальну суму 6 569,33 грн.

Крім того, приблизно о 02 годині 30 хвилин 17 січня 2015 року, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , з метою вчинення крадіжки чужого майна прибули до домоволодіння ОСОБА_15 , розташованого по АДРЕСА_7 , де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що їх злочинні дії ніким не будуть помічені, через незачинені двері проникли до приміщення гаража, звідки винесли 70 кг брухту міді, вартістю 70 грн. за кілограм, на суму 4 900 грн. та склали біля будинку.

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_9 та ОСОБА_11 через незачинені двері проникли до приміщення літньої кухні, звідки винесли алюмінієвий бідон, ємкістю 40 л, вартістю 178 грн., алюмінієву каструлю, ємкістю 40 л., вартістю 160 грн., алюмінієву каструлю, ємкістю 10 л, вартістю 37 грн., та алюмінієву миску, ємкістю 15 л., вартістю 45,50 грн., які склали під будинком у подвір`ї.

В цей час, вийшов на подвір`я потерпілий ОСОБА_15 , внаслідок чого ОСОБА_9 та ОСОБА_11 втекли, покинувши викрадене на подвір`ї, не довівши свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від їх волі.

В апеляційних скаргах:
-обвинувачений ОСОБА_11 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати, призначити йому нове, більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що призначене йому покарання є невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

Судом першої інстанції не повною мірою дотримано вимог ст. 65 КК України при призначенні йому покарання, зокрема, не враховано міцність його соціальних зв`язків; наявність постійного місця проживання, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення;

-обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції скасувати, призначити йому більш м`яке покарання новим вироком.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Призначене йому покарання є невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, судом не повною мірою дотримано вимог ст. 65 КК України при призначенні йому покарання.

Не враховано міцність його соціальних зв`язків; наявність постійного місця проживання та роботи, щире каяття у вчиненому, наявність малолітньої дитини на утриманні;

-обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду першої інстанції, ухвалити новий вирок, яким призначити йому більш м`яке покарання, ніж призначено судом першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог наводить такі доводи.

Призначене йому покарання є невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, судом не повною мірою дотримано вимог ст. 65 КК України при призначенні йому покарання.

Не враховано міцність його соціальних зв`язків; наявність постійного місця проживання та роботи, позитивні характеристики, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність двох неповнолітніх дітей на утриманні, батька похилого віку, інваліда;

-захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначенні її підзахисному покарання, призначити ОСОБА_10 мінімальне покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Свої вимоги умотивовує наступними доводами.

Судом першої інстанції не в повній мірі враховані обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_10 покарання.

Судом першої інстанції враховано ряд обставин, які пом`якшують ОСОБА_10 покарання, проте, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України перелік пом`якшуючих обставин не є вичерпним, і при призначенні обвинуваченому покарання, суд вправі врахувати й інші обставини такими, які пом`якшують покарання.

Вважає, що як обставина, яка пом`якшує покарання ОСОБА_10 , має враховуватись наявність у останнього на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Крім того, при призначенні покарання не врахована роль кожного з обвинувачених у вчинених злочинах, а також не диференційовано покарання в залежності від обсягу злочинної діяльності; ОСОБА_10 не був ініціатором вчинення крадіжок, має молодий вік, після скоєння двох крадіжок злочинну діяльність не продовжував.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , та в інтересах останнього адвоката ОСОБА_8 , котрі підтримали подані ними апеляційні скарги в межах наведених доводів щодо пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційних скарг сторони захисту, вважав за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини кримінального провадження, доведеність винуватості ОСОБА_9 ,, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, за які засуджено судом першої інстанції, кваліфікація дій обвинувачених учасниками судового провадження не оспорюється, в тому числі й обвинуваченими.

Особами, які подали апеляційні скарги (обвинуваченим та захисником в інтересах обвинуваченого), судове рішення суду першої інстанції оспорюється в частині призначеного покарання, у зв`язку із суворістю.

За таких обставин, колегія суддів не надає оцінки доказам по кримінальному провадженні у їх сукупності, та не входить до оцінки тих обставин, які ніким із учасників провадження не оскаржено.

Відтак, колегія суддів вважає винуватість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчинені таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло та незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в приміщення доведеною, а кваліфікацію дій обвинувачених за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, - правильною.

При призначенні обвинуваченим покарання, суд першої інстанції правильно, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких умисних злочинів (один незакінчений), особи обвинувачених, обставини, які пом`якшують всім обвинуваченим покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

На підставі врахованих обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за умови ізоляції кожного від суспільства, призначив покарання у межах санкцій частин статей обвинувачення, та на підставі ч. 1 ст. 70, за сукупністю злочинів, визначив остаточне покарання, що у даному випадку є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів, та є таке, що відповідає меті покарання.

Доводи апеляційних скарг обвинувачених про те, що судом першої інстанції, при призначенні їм покарання, не дотримано вимог ст. 65 КК України, внаслідок чого призначено занадто суворе покарання, - свого підтвердження не знайшли.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зокрема із положеннями ч. 2, Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Вказаних вимог та положень законодавства судом першої інстанції при призначенні обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , - дотримано.

Обвинувачені в апеляційних скаргах посилаються на те, що судом першої інстанції не враховано обставин, які пом`якшують їм покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Проте, як убачається з вироку суду, судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченим, враховано обставини, які пом`якшують обвинуваченим покарання, - щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення (том 6 аркуш провадження 31 вирок).

Відносно доводів обвинувачених в апеляційних скаргах з приводу того, що судом першої інстанції, при призначенні їм покарання, не враховано міцність їх соціальних зв`язків, - вказана обставина, відповідно до ст. 178 КПК України, враховується слідчим суддею при обранні стосовно особи запобіжного заходу, на стадії досудового розслідування, а не при ухваленні вироку.

Відносно ряду аргументів обвинувачених про те, що судом першої інстанції не враховано як обставини, які пом`якшують покарання, як наявність дітей на утриманні, наявність місця роботи, позитивних характеристик, тощо, - слід вказати про таке.

Тож, ч. 1 ст. 66 КК України визначено перелік обставин, що обов`язково визнаються судом при призначенні винуватому покарання, як такі, які пом`якшують це покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, при призначені покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Зважаючи на викладене, визнання зазначених обвинуваченими в апеляційних скаргах обставин як таких, які пом`якшують покарання, - є виключно правом суду, а не обов`язком.

Крім того, слід зауважити, що всі характеристики кожного з осіб обвинувачених по даному кримінальному провадженні, як те вимагає ст. 65 КК України, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченим покарання належно та повно враховано, про що безпосередньо зазначено у вироку що до кожного із обвинувачених (том 6 аркуш провадження 31-32, вирок).

Що до наявності на утриманні обвинуваченого ОСОБА_9 дитини та батька-інваліда, як на те посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, - матеріали справи не містять відповідних медичних документів на підтвердження вказаних доводів обвинуваченого, також жодних документів на підтвердження своїх доводів не надається й обвинуваченим ОСОБА_9 .

В матеріалах кримінального провадження наявна довідка, видана виконкомом Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, відповідно до змісту якої, до складу сім`ї ОСОБА_9 належать батько, матір та брат (том 4 матеріалів кримінального провадження, аркуш провадження 77, зворот).

Крім зазначеного, слід також враховувати те, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 є раніше неодноразово судимими особами, у переважній більшості випадків за злочини проти власності, що свідчить про стійке небажання цих осіб стати на шлях виправлення.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає призначене судом першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покарання справедливим, виваженим, що не є надмірним за своїм видом та розміром, або таким, що принижує гідність обвинувачених, а тому підстави змінювати призначену обвинуваченим міру покарання під час апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не віднайдені.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , з приводу того, що при призначенні покарання судом не врахована роль кожного з обвинувачених у вчинених злочинах, а також не диференційовано покарання в залежності від обсягу злочинної діяльності; ОСОБА_10 не був ініціатором вчинення крадіжок, - свого підтвердження не знайшли.

Про те, що судом першої інстанції вказане враховано та взято до уваги при ухваленні вироку, свідчить призначена ОСОБА_10 міра покарання, котра є меншою (майже можливо мінімальна, за умови необхідності застосування положень ст. 70 ч. 1 КК України при визначенні остаточного покарання), ніж визначена іншим двом обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Крім того, обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_11 до суду апеляційної інстанції подано клопотання про заміну призначеного їм раніше адвоката ОСОБА_7 , який, на думку вказаних обвинувачених, неналежно здійснював їх захист під час судового розгляду суду першої інстанції.

Вказані посилання обвинувачених свого підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення першої інстанції не знайшли.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, обвинувачені, під час судового слідства, не подавали жодного клопотання про неналежне виконання їх адвокатом своїх професійних обов`язків, відсутні відповідні скарги, внесені в письмовому вигляді або висловлені вербально.

Відповідні заяви подані обвинуваченими лише на стадії апеляційного оскарження, проте обвинувачені не позбавлені були процесуального права заявляти про вказане суду першої інстанції.

Відтак, за таких підстав, є незрозумілим, в чому саме виразилося неналежне виконання своїх професійних обов`язків адвокатом ОСОБА_7 , котрий підтримував позицію своїх підзахисних, під час судового розгляду судом першої інстанції.

Тож, враховуючи, що під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг сторони захисту свого підтвердження не знайшли, - колегія суддів не знаходить підстав до скасування чи зміни оскаржуваного вироку суду першої інстанції, як те просять у апеляційній скарзі особи, які їх подали, та вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: /підписи/
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

Відповідає оригіналу:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2