Справа № 563/1058/14-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 року смт.Гоща Рівненської області

Гощанський районний суд Рівненської області в особі

судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисика обвинуваченої адвоката ОСОБА_6

під час розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 28.01.2014 року , відносно обвинуваченої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Харалуг Корецького району, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, з повною загальною середньою освітою, пенсіонерки, інваліда ІІІ групи, раніше не судимої

за ч. 1, ч.4 ст. 358 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
23 травня 2016 року до Гощанського районного суду Рівненської області апеляційним судом Рівненської області , згідно ухвали від 17 травня 2016 року, якою скасовано вирок Гощанського районного суду від 27 січня 2016 року, на новий розгляд було повернуто кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.4 ст. 358 КК України.

Ухвалою суду від 26 травня 2016 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що в період з 25.07.2008 року по 30.01.2009 року умисно, незаконно, у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою подальшого використання підробленого документа як доказу під час розгляду цивільної справи в суді, внесла завідомо неправдиві відомості в офіційний документ - Акт про закінчення та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 22.01.1988 року на ім`я забудовника ОСОБА_7 , шляхом дописування в графу п.5 вказаного документу „Благоустройство усадьбы состоит - слова „брама.

В подальшому, ОСОБА_5 , яка здійснювала представництво свого чоловіка ОСОБА_7 на підставі довіреності, використала вказані документи, як доказ того, що проїзд, який розташований між присадибними земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 є частиною господарства її чоловіка ОСОБА_7 , а не землями загального користування, під час подачі апеляційної скарги до судової палати в цивільних справах Рівненського апеляційного суду на рішення Корецького районного суду від 21.10.2008 року по цивільній справі №2-340/08 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні землями загального користування (заїзду) та присадибною земельною ділянкою та під час розгляду цивільної справи №2-195/09 у Корецькому районному суді за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про усунення перешкоди відповідача - ОСОБА_7 у користуванні позивачем - ОСОБА_4 проїздом між присадибними земельними ділянками АДРЕСА_3 .

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акта прокурору. Своє клопотання мотивував тим , що в ході судового розгляду справи прокурором було змінено пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення в частині обсягу обвинувачення та 19.11.2015 року складено новий обвинувальний акт. Проте , всупереч вимогам КПК України , а саме вимогам п.5 ч.1 ст.291 КПК України, пред`явлене обвинувачення не є конкретним , виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є неповним, а правова кваліфікація, за якою органи досудового слідства кваліфікували дії ОСОБА_5 за частинами 1 та 4 статті 358 КК України, не відповідає викладу фактичних обставин правопорушення.

Вважає, що за таких порушень обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення порушень вимог КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання свого захисника.

Судом було поставлено на обговорення питання про повернення обвинувального акта прокурору в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Прокурор та потерпіла ОСОБА_4 заперечували проти повернення обвинувального акта, так як вважають, що при складанні обвинувального акта було дотримано вимоги КПК України, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України і у даному кримінальному провадженні слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору.

Статтею 416 КПК України визначено особливості нового розгляду судом першої інстанції, зокрема, згідно ч.1 ст.416 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції, в даному випадку вироку, суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу ІУ цього Кодексу.

Розділ ІУ КПК України починається з глави 27 зі стадії підготовчого провадження.

Статтею 314 КПК України глави 27 цього Кодексу врегульовано порядок проведення підготовчого судового засідання.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акта та додатків, що до нього додаються, встановлені ст.291 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які вважаються встановленими, правову кваліфікацію дій винної особи та формулювання обвинувачення.

Ознайомившись з обвинувальним актом , матеріалами кримінального провадження та ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 17 травня 2016 року про повернення кримінального провадження на новий розгляд, суд вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає зазначеним вимогам закону.

Так, в ході судового розгляду справи прокурором було змінено пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення в частині обсягу обвинувачення та 19.11.2015 року складено новий обвинувальний акт (т.6 арк. пров. 154-155).
Відповідно до вказаного обвинувального акта, прокурором викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 . Однак, в порушення вимог кримінального процесуального закону сформульоване обвинувачення не містить чіткої правової оцінки. Зокрема, не розмежовано, які ж встановлені фактичні обставини підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 358 КК України, а які - за ч. 4 ст. 358 КК України, що знайшло визнання з боку прокурора і при апеляційному розгляді провадження, як зазначено в ухвалі апеляційного суду Рівненської області від 17 травня 2016 року про повернення кримінального провадження на новий розгляд.
Таким чином, пред`явлене обвинувачення є неконкретним, а відтак - не відповідає вимогам ст. 20 КПК України щодо забезпечення права обвинуваченого на захист, оскільки прокурором при складанні нового обвинувального акта допущено суттєві порушення КПК України, які виключають можливість здійснення обвинуваченою ОСОБА_5 свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі, оскільки згідно положень ч. 1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.
Так, в рішенні Європейського суду з прав людини „Абрамян проти Росії від 09.10.2008 року, зазначено, що у тексті підпункту „а п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошується на необхідності приділення особливої уваги роз`ясненню „обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі „Камасінскі проти Австрії № 9783/82).

Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту „а п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі „Пелісьє та Сассі проти Франції).

Таким чином, обвинувачення повинно бути конкретним і зрозумілим, фактичні обставини - чітко узгоджуватись із правовою кваліфікацією та сформульованим обвинуваченням, оскільки в іншому випадку обвинувачений позбавляється права знати в чому він обвинувачується.

Враховуючи те, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є неповним, а правова кваліфікація, за якою органи досудового розслідування кваліфікували дії ОСОБА_5 за частинами 1 та 4 статті 358 КК України, не відповідає викладу фактичних обставин правопорушення, то за таких обставин обвинувальний акт суперечить вимогам п.5 ч.1 ст.291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 109, 291, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 28.01.2014 року , по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1, ч.4 ст.358 КК України - повернути прокурору.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: