Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1147/16
Справа № 711/3669/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання прокурора відділу управління прокуратури Черкаської області юриста 1 класу ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358, ч. 3 ст.206-2 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в:
Прокурор відділу управління прокуратури Черкаської області юрист 1 класу ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням за матеріалами кримінального провадження №0000019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358, ч. 3 ст. 206-2 КК України, про накладення арешту на майно, тобто на корпоративні права СТОВ «Богодухівське», що в с. Богодухівка, вул.. Шевченка, Чорнобаївського району Черкаської області та заборону державному реєстратору вносити зміни, пов`язані із зміною засновників та керівника підприємства, зміною адреси підприємства в державний реєстр, а також заборону розпоряджатися корпоративними правами СТОВ «Богодухівське», що знаходиться за вказаною адресою.
Клопотання мотивовано тим, що до чергової частини Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області 12.01.2016 надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який повідомив про те, що 06.01.2016 невстановлені особи від його імені та імені інших засновників СТОВ «Богодухівське» громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 незаконно уклали договір купівлі-продажу № 1 про продаж їхніх часток у статутному капіталі (фонді) СТОВ «Богодухівське».

За даним фактом 12.01.2016 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 12.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні встановлено, що в діях невстановлених осіб також вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України, а сааме, - протиправне заволодіння майном підприємства що заподіяло велику шкоду.

За даним фактом 25.02.2016 СУ ГУНП в Черкаській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000071 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206-2 КК України.

Встановлено, що 06.01.2016 невстановлені особи, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, а саме, - надання до реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції завідомо неправдивих документів, складених від імені засновників СТОВ «Богодухівське», протиправно заволоділи майном даного підприємства, в тому числі частками засновників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , чим заподіяли останнім велику шкоду.

25.02.2016 постановою прокуратури Черкаської області вказані кримінальні провадження об`єднані, об`єднаному провадженню присвоєно № 0000019 та здійснення досудового розслідування доручено СУ ГУНП в Черкаській області.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було допитано засновників СТОВ «Богодухівське» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які дали покази, що вони згідно з статутом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Богодухівське» являються засновниками СТОВ «Богодухівське» з різною часткою статутного капіталу СТОВ «Богодухівське». 12.01.2016 р. їм стало відомо про те, що 06.01.2016 невстановленими особами від їхніх імен з однієї сторони та гр. ОСОБА_7 з другої, було укладено договір купівлі-продажу № 1, згідно з яким вони передали у власність ОСОБА_7 свої частки у статутному капіталі СТОВ «Богодухівське». Під час допиту вони пояснили, що даний договір вони не підписували, печаток господарства не ставили, про ОСОБА_7 ніколи не чули і взагалі про цю людину нічого не знали.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що є підстави вважати, що невстановленими особами було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст.206-2 КК України, з метою заволодіння всім рухомим і нерухомим майном, яке належить СТОВ «Богодухівське».

Враховуючи, що ОСОБА_7 має можливість відчужити вказані корпоративні права, вони можуть перейти у власність добросовісного набувача, що позбавить можливості накладення на них арешту та повернення їх власнику, посилаючись на положення ст. 98, ст. 170 ч.ч.1, 2, 6,7 (статті 170 КПК в редакції ЗУ № 769-VIII від 10.11.2015), ст. 100 ч.9 КПК України, прокурор просить задовольнити подане до суду клопотання з метою належного зберігання речових доказів та з метою недопущення їх відчуження.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

В судове засідання інші особи не викликалися, оскільки органом досудового розслідування доведена вказана необхідність для забезпечення арешту майна, що відповідає вимогам ст. 172 ч.2 КПК України.

Згідно із нормами ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали внесеного клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання пр арешт майна не підлягає до задоволення за таких підстав:

статтею 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно із ч.2 ст.170 КПК України (текст статті в редакції ЗУ № 1019-VIII від 18.02.2016, що діє з 28.02.2016р.) допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1 ст.170 КПК України - текст статті в редакції ЗУ № 1019-VIII від 18.02.2016, що діє з 28.02.2016р.).
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст. 98КПК).
Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України (текст статті в редакції ЗУ № 1019-VIII від 18.02.2016, що діє з 28.02.2016р.), арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Вирішуючи подане прокурором клопотання, слідчий суддя вважає, що посилання прокурора на положення ч.1 ст. 98, ст. 170 ч.ч.1, 2, 6, 7 (стаття 170 КПК в ред. Закону № 769-VIII від 10.11.2015), ст. 100 ч.9 КПК України, - є безпідставними.
Так, частинами 1, 2, 6 та 7 статті 170 КПК визначені інші норми, які діють в редакції тексту статті 170 КПК з 28.02.2016р. (ЗУ № 1019-VIII від 18.02.2016), враховуючи, що клопотання надійшло до суду 15.04.2016р.

Крім того, у клопотанні порушено питання про арешт корпоративних прав, а не про арешт майна, як матеріальних об`єктів - фактично речових доказів, виходячи із положень ч.1 ст. 98КПК України.
Мета такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, визначена у ч.2 ст. 170 КПК України і такої мети, про яку зазначено у клопотанні, а саме - недопущення відчуження корпоративних прав та повернення їх власнику, - законом не передбачено.

Як передбачено ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
В даному випадку прокурором відповідні ризики не наведені; не зазначено про можливість використання будь-якого конкретно визначеного майна як доказу у кримінальному провадженні, враховуючи пункт 1 частини другої статті 170 КПК; відсутнє обґрунтування про те, що СТОВ «Богодухівське» може нести цивільну відповідальність; не зазначено розмір шкоди, завданої злочином, виходячи із зазначеної органом досудового розслідування правової кваліфікації ч.3 ст. 206-2 КК України.
Таким чином, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 3, 98, 107, 113, 100, 131, 132, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора відділу управління прокуратури Черкаської області юриста 1 класу ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358, ч. 3 ст. 2062 КК України, про арешт майна, - відмовити.

Копію ухвали направити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1