Дата документу Справа № 324/667/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 324/667/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/545/16 Суддя в апеляц. інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
11 березня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гроадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зарежстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 11 червня 2007 року Пологівським районним судом Запорізької області за ст. 297, ст.304 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 02 листопада 2009 року Пологіським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроков з невідбутим строком покарання 7 місяців 3 дні;
- 06 травня 2014 року Пологіським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 297 КК України, повернуто прокурору для усунення порушень вимог КПК України.
Прокурор звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилається на:
-істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону;
-відповідність обвинувального акту вимогам закону, відсутність підстав для його повернення прокурору, через:
- відсутність обвинуваченого за вказаним в обвинувальному акті місцем проживання;
- відсутність клопотання прокурора про зміну чи обрання обвинуваченому запобіжного заходу, враховуючи необхідність вручення такого клопотання особисто обвинуваченому, який переховувася від органів досудового розслідування та суду, і місце його перебування було невідоме, і крім того прокурор мав достатні підстави вважати, що обвинувачений загинув, однак, на час проведення підготовчого судового засідання, не міг стверджувати про це однозначно, оскільки експертиза по ідентифікації загиблої особи як ОСОБА_7 ще тривала;
-відсутність у суду права під час підготовчого судового засідання надавати оцінку правильності кваліфікації дій обвинуваченого ;
-відсутність необхідності додатково кваліфікувати дії ОСОБА_7 за статтями, що передбачають відповідальність за злочини проти власності, відутність потреби у визначенні розмірі шкоди для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 297 КК України.
Згідно з оскаржуваною ухвалою, до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням його у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 297 КК України.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні в період з середини жовтня по кінець листопада 2014 року п`яти епізодів наруги над могилами, вчинених повторно з корисливих мотивів, а епізод наруги над могилою ОСОБА_8 , що мав місце на початку листопада 2014 року, також кваліфікується за ознакою за попередньою змовою групою осіб.
В підготовчому судовому суд прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд зазначив, що викладені в обвинувальному акті відомості щодо місця проживання обвинуваченого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , позбавляють суд можливості забезпечити участь обвинуваченого в судовому засіданні, оскільки поштові повідомлення про вручення повісток про його виклик в підготовче судове засідання на 30.03.2015 р., 09.04.2015 р., 23.04.2015 р., 07.05.2015 р., 19.05.2015 р., 02.06.2015 р., 16.06.2015 р., 25.06.2015 р., 06.07.2015 р., 29.09.2015 р., 12.10.2015 р., 23.10.2015 р., 18.11.2015 р., 09.12.2015 р., 24.12.2015 р., 20.01.2016 р. та 29.01.2016 р., повертались до суду без вручення обвинуваченому з відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання», «за зазначеною адресою не проживає», «адресат помер», а відомості щодо іншого можливого місця проживання в обвинувальному акті відсутні. Зазначена обставина позбавляє суд можливості виконати й ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року, якою було скасовано ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 06 липня 2015 року про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з порушенням п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, і призначено новий удовий розгляд кримінального провадження в суду зі стадії підготовчого судового засідання з вказівкою про необхідність вирішення питання щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу.
Оскільки під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався, вирішити питання про його зміну не можливо, а обрати запобіжний захід за відсутності клопотань учасників провадження суд також не має права.
Крім того, судом було зазначено про надання прокурором відомостей та копій документів, залучених до матеріалів провадження про виявлення 21 жовтня 2015 року на березі річки Конка, поблизу вул.Леніна с.Інженерне Пологівського району у згорілому очереті частково скелетованого трупу невідомого чоловіка зі слідами обгорання, який, на думку прокурора, може належати обвинуваченому ОСОБА_7 . Разом з тим, зазначений труп на даний час в установленому законом порядку не ідентифікований як труп обвинуваченого ОСОБА_7 , актовий запис про смерть обвинуваченого не складався, що підтверджується інформацією відділу ДРАЦС Пологівського РУЮ Запорізької області від 25 січня 2016 року №125/04-04-38, з огляду на що суд не має достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 помер.
Крім того, суд вказав на безпідставність і необгрунтованість правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 по всім п`яти епізодам за ч.2 ст. 297 КК України, посилаючись на виклад, на момент кваліфікації дій обвинуваченого, ст. 297 КК України в новій редакції, а саме: в редакції Закону України від 28 січня 2014 року №734-VII, який набрав чинності 02 лютого 2014 року, що свідчить про невідповідність правової кваліфікації кримінального правопорушення, зазначеної в обвинувальному акті, діям, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 .
Одночасно, викладений в обвинувальному акті епізод наруги над могилою ОСОБА_8 , яка мала місце на початку листопада 2014 року, містить посилання на вчинення даного кримінального правопорушення обвинуваченим за попередньою змовою з ОСОБА_9 , однак в обвинувальному акті не наведені данні про відповідні процесуальні рішення щодо зазначеної особи (співучасника), які б свідчили про притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення, щодо проведення відносно вказаного співучасника процесуальних дій та прийняті процесуальні рішення. Відсутні такі відомості й в дреєстрі матеріалів досудового розслідування.
Крім зазначених недоліків обвинувального акту, суд звернув увагу на відсутність в ньому вказівки на розмір шкоди, завданої злочином.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Кримінальний процесуальний закон вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що обвинувальний акт повинен відповідати нормам ст. 291 КПК України, то слідчий та прокурор повинні неухильно їх дотримуватися при складанні обвинувального акту, оскільки невиконання цих вимог робить юридично нікчемними сам процесуальний документ і зводить нанівець зусилля суду з розв`язання завдань кримінального провадження.
З метою забезпечення дотримання слідчим та прокурором вказаних норм закону, законодавцем надано право суду перед вирішенням питання про призначення справи до судового розгляду перевіряти обвинувальний акт на предмет відповідності критеріям прийнятності, які викладені в ст. 291 КПК України, та у разі встановлення невідповідностей закону, повертати обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.
Обвинувальний акт має містити не лише виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, але й формулювання обвинувачення з зазначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті.
Відповідно до ст. 11 КК України злочином є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, встановлених прокурором і формулювання обвинувачення повинно відповідати диспозиції статей КК України, за яким обвинувачується особа, і обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначеним у ст.91 КПК України.
Ці вимоги закону прокурором не дотримані, формулювання обвинувачення не відповідає диспозиції ст. 297 КК України, чинній на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину, про що обгрунтовано зазначив суд в своїй ухвалі.
Суд обгрунтовано вказав на відсутність в обвинувальному акті, при формулюванні обвинувачення за ч. 2 ст. 297 КК України, відомостей щодо заподіяної діями обвинуваченого шкоди, вказавши на вчинення останнім наруги над могилою з корисливих мотивів, обвинувачення по чотирьом епізодам вчинених кримінальних правопорушень у викраденні з-під пам`ятників, встановлених на могилах померлих, різних металевих предметів, якими ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, обвинувачення у спробі здійснити таке викрадення.
Колегія суддів не погоджується з доводами прокурора про надання судом оцінки правильності кваліфікації дій обвинуваченго ОСОБА_10 , оскільки цей висновок прокурора суперечить мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суду, яка містить лише посилання на недоліки обвинувального акту та зазначення обставин, які має містити обвинувальний акт.
Суд першої інстанції також обгрунтовано зазначив про невідповідність обвинувального акту вимогам п.2 ч.2 ст. 291 КПК України стосовно анкетних відомостей кожного обвинуваченого.
Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим у кримінальному проваджені є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку ст. 291 КПК України.
Зважаючи на кваліфікаціїю дій обвинуваченого ОСОБА_7 по епізоду наруги над могилою ОСОБА_8 , з посиланням на вчинення даного кримінального правопорушення обвинуваченим за попередньою змовою з ОСОБА_9 , відсутність в обвинувальному акті відомостей про іншу обвинувачену особу (співучасника), притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинений злочин, проведені щодо неї процесуальні дії та прийняті процеуальні рішення, суд обгрунтовано вказав на невідповідність викладу фактичних обставни кримінального правопрушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації дій обвинуваченого формулюванню обвинувачення викладеному в обвинувальноу акті.
Невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та необхідність у поверненні обвинувального акту прокурору ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають сумнівів, внаслідок чого апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4