Справа № 749/768/16-к
Номер провадження 1-кп/749/51/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ кримінальне провадження внесене 08 червня 2016 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000201, про обвинувачення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Іванівка, Щорського району, Чернігівської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, з професійно-технічною освітою, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що в темну пору доби в середині травня 2016 року, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою скоєння крадіжки, прибув до нежилого господарства ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_2 проник всередину будинку та викрав диван-ліжко вартістю 488,33 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України, яке виразилось у таємному викраденні дивана-ліжка з нежитлового приміщення ОСОБА_4 , поєднаному з проникненням у приміщення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_5 не оспорюючи обставини викладені у обвинувальному акті свою вину у вчиненні крадіжки дивану з нежитлового приміщення ОСОБА_4 визнав в повному обсязі, пояснив, що підтримує всі покази дані ним на досудовому слідстві, та дав наступні показання.

Дійсно в середині травня 2016 року, точної дати він не пам`ятає, він перебуваючи у в стані алкогольного сп`яніння прийшов до господарства ОСОБА_4 . Зайшовши до приміщення він побачив, що там у одній з кімнат знаходиться ліжко-диван. Оскільки, у нього дома недостатня кількість спальних місць він вирішив викрасти диван з метою його використання дома. Пішовши додому він взяв два рожкових ключі та за їх допомогою розібрав диван по частинам та переніс його за місцем свого проживання. В подальшому до нього прийшли працівники поліції, яким він добровільно пояснив обставини викрадення дивану. Заявлений до нього цивільний позов про відшкодування моральної шкоди завданої злочином в розмірі 1000 грн. визнав частково, в розмірі 500 грн. Пояснив, що диван був старий та сума в 1000 грн. є збільшеною, а суму в 500 грн. вважає достатньою для відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Пояснив, що в більше йому додати з приводу вчиненого кримінального правопорушення нічого, свою вину у скоєному визнає в повному обсязі, у скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що в кінці травня 2016 року він приїхав до свого господарства розташованого по АДРЕСА_3 , яке він використовує у якості дачі. Приїхавши він виявив відсутність ліжка-дивана та звернувся до поліції з заявою про викрадення. В подальшому працівниками поліції викрадений у нього диван був виявлений у ОСОБА_5 дома, вилучений та переданий йому під зберігальну розписку. Заявлений цивільний позов провив задовольнити в повному обсязі зазначаючи, що в результаті злочину йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 1000 грн. Покарання обвинуваченому просив призначити не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі, щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши відносно обвинуваченого характеризуючи матеріали, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи матеріали справи досліджені у судовому засіданні, покази обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 які вони дали в судовому засіданні, суд, дійшов висновку, що дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, крадіжці дивана-ліжка з приміщення господарства ОСОБА_4 поєднане з проникненням до приміщення, досудовим слідством кваліфіковані вірно, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, сприяння у розкритті злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити ОСОБА_5 з метою його виправлення та виховання, суд враховує такі обставини у справі: характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, яке є тяжким, конкретні обставини його вчинення, відсутність тяжких наслідків, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, думку потерпілого, особу обвинуваченого, який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні йому покарання у відповідності із санкцією ч. 3 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі, та звільненні його від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_4 , з боку якого заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди завданої злочином в розмірі 1000 грн.

Статтею 23 ЦК України зазначено що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправної поведінкою щодо неї, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації.

Згідно з п.п. 6,7,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 25.01.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» слідує що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи вимоги в частині покладення на обвинуваченого обов`язку відшкодувати потерпілому моральну шкоду, суд встановив наступні чинники: наявність такої шкоди для потерпілого, протиправність діяння заподіювача, причинний зв`язок між шкодою та діянням винного. З`ясувавши при розгляді кримінального провадження, що така шкода для потерпілого заключається у душевних стражданнях, які потерпілий зазнав внаслідок викрадення ліжка-дивана, який був подарований йому батьком та дорогий йому, як пам`ять про батька, суд вважає, що визначений потерпілим грошовий еквівалент спричиненої моральної шкоди є збільшеним, а тому в цій частині позов потерпілого слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 500 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні в розмірі 351,84 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Чернігівського НДЕКЦ МВС України.

Речові докази:
- диван-ліжко Д-445 розміром 150х200см, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити у його власності;

два гайкові ключі, які передані на зберігання власнику ОСОБА_5 залишити у його власності;

Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 369, 373, 374,376 КПК України суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Застосувати ст.ст. 75,76 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої інспекції;

2) повідомляти органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Чернігівського НДЕКЦ МВС України судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні в розмірі 351,84 грн.
Речові докази:

- диван-ліжко Д-445 розміром 150х200см, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити у його власності;

- два гайкові ключі, які передані на зберігання власнику ОСОБА_5 залишити у його власності;

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Щорський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1