Справа № 463/3016/16-к
Провадження № 1-кп/463/246/16
У Х В А Л А
26 липня 2016 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001094 від 29 березня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.296, ч.4 ст.296, ч.2 ст.345 КК України,

в с т а н о в и в :
в провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001094 від 29 березня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.296, ч.4 ст.296, ч.2 ст.345 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001094 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03 квітня 2016 року відносно ОСОБА_4 були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з 01 квітня 2016 року до 30 травня 2016 року. Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 27 травня 2016 року підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 30 червня 2016 року. Ухвалою суду від 30 червня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 30 липня 2016 року.
Таким чином, строк тримання під вартою закінчується 30 липня 2016 року, а тому суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У зв`язку з вищенаведеним, в судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на два місяці без визначення розміру застави.
Клопотання мотивує тим, що існують передбачені ст.177 КПК України підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити знаряддя вчинення кримінального правопорушення або будь-яку з речей, які мають істотне значення для даного кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, крім цього, існують обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; стан здоров`я обвинуваченого, а саме те, що згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 105 від 24.02.2016 року, ОСОБА_4 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, виявляє ознаки гіпоманіакального епізоду афективного розладу, що не позбавляє його здатності у даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в період інкримінованих йому дій він також хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, виявляв ознаки гіпоманіакального епізоду афективного розладу, через наявний у нього психічний розлад він не був здатний повною мірою усвідомлювати своїх дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 73 ОСОБА_4 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, виявляв афективний розлад, затяжний епізод гіпоманії. Наявні у ОСОБА_4 психічні порушення емоційно-вольової сфери та мислення мали значний вплив у досліджуваній ситуації та раціональність прийняття рішень, розуміння власного місця та ролі в досліджуваній ситуації, передбачення наслідків своїх дій та здатність регулювати свою поведінку. Тому, в період інкримінованих йому дій, ОСОБА_4 не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Також прокурор зазначив на відсутність в обвинуваченого певних зобов`язань щодо піклування або утримання будь-кого, репутація його істотно погіршена, у зв`язку із скеруванням у Личаківський районний суд м.Львова інших обвинувальних актів про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.342, ч.1 ст.296 КК України; недотримання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків покладених на нього ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання від 18.03.2016 року. Враховуючи наведене, просить клопотання задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили обрати менш суворий запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання та праці, навчається, раніше не суджений, на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_6 , 1941 року народження, яка потребує постійного догляду, його цивільна дружина ОСОБА_7 перебуває на сьомому місяці вагітності, також обвинувачений просить врахувати його стан здоров`я, останній потребує медичного лікування, яке не може бути йому надане в умовах перебування у слідчому ізоляторі та зазначив, що жодним чином не буде впливати на потерпілих і свідків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а також до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Заслухавши думку учасників процесу, враховуючи вищенаведене, оскільки ОСОБА_4 раніше не суджений, обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, протиправні дії обвинуваченого носять систематичний характер, оскільки на адресу Личаківського районного суду м.Львова скеровані інші обвинувальні акти про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.342, ч.1 ст.296 КК України, з метою унеможливити переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, та з метою запобігти вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

При цьому, суд не бере до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про погіршення стану його здоров`я, те, що останній має постійне місце праці та навчається, оскільки жодних доказів на підтвердження цього не представлено та судом не здобуто.

Керуючись ст.331 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 задоволити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - у Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області, починаючи з 26 липня 2016 року до 24 вересня 2016 року включно.
Строк дії ухвали закінчується 24 вересня 2016 року.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику, та скерувати начальнику Львівської установи виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області - для відома та виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1