Провадження № 11-кп/779/122/2016
Категорія ст. 286 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі :

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку матеріали подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 за його апеляційною скаргою на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 28.01.2016 року, -

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні подання начальника Івано-Франківського СіЗО УДДУПВП в Івано-Франківській області та голови спостережної комісії Івано-Франківського міськвиконкому про умовно-дострокове звільнення засудженого вироком Івано-Франківського міського суду від 17.12.2013 року за ст.ст. 286 ч.2, 296 ч.3 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі на 4 роки. Відповідно до ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано час його перебування під вартою з 1.01.2013 року по 16.04.2014 року. Станом на 28 січня 2016 року ОСОБА_7 не відбув покарання у вигляді позбавлення волі 5 місяців 22 дні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 оспорює обґрунтованість ухвали, вважає, що суд неправомірно відмовив в його умовно-достроковому звільненні. Суд не взяв до уваги фактичні обставини, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме: станом на 28.01.2016 року він не відбув лише 5 місяців від призначеного покарання, щиро розкаюється, свою вину визнав повністю, приймає участь в різних виховних програмах, покладені обов`язки виконує, працевлаштований у відділенні господарського обслуговування, до суспільно-корисної праці ставиться сумлінно, вперше судимий, відшкодував всі заподіяні злочином збитки, претензій від потерпілих немає. Просить ухвалу суду скасувати, винести нову ухвалу, якою задовольнити подання про його умовно-дострокове звільнення.

В апеляційній інстанції :

- засуджений ОСОБА_7 підтримав свої апеляційні доводи, просить задовольнити його вимоги в повному обсязі;

- прокурор визнав апеляційну скаргу безпідставною, просить її відхилити.

З`ясувавши обставини провадження, перевіривши його матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Висновок суду про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 є законним й обґрунтованим. Таке рішення відповідає вимогам ст. 81 КК України.

Суд належним чином мотивував відмову у задоволенні подання щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від покарання у вигляді позбавлення волі.

Із змісту ст.ст. 81, 50, 65 КК України слідує, що суд вправі умовно-достроково звільнити засуджену особу, якщо вона відбуває покарання у виді позбавлення волі, вона відбула обов`язкову частину цього покарання і переконливо довела своє виправлення.

При ухваленні рішення судом було враховано, що ОСОБА_7 засуджений за ст. ст. 286 ч. 2, 296 ч. 3 КК України, один з яких відносяться до тяжких злочинів, інший - до середньої тяжкості, відповідальність за які передбачена у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років та внаслідок яких потерпілі отримали тяжкі тілесні ушкодження.

Протиправна поведінка засудженого мала значний громадський резонанс, оскільки він у новорічну ніч 2013 року, перебуваючи у нетверезому стані, грубо порушивши в центрі м. Івано-Франківська ряд пунктів Правил дорожнього руху та норм громадського порядку, не виконавши законні вимоги працівника міліції, вчинив наїзд на потерпілих, яким заподіяв тяжкі тілесні ушкодження.

Беручи до уваги всі обставини справи, тяжкість вчинених злочинів, термін реального відбутого ним покарання, дані про особу засудженого, колегія суддів вважає, що немає достатніх даних, які б були підставою для застосування ст. 81 КК України та свідчили б, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє остаточне виправлення.

Всі наведені в апеляційній скарзі засудженого доводи, зокрема про його поведінку, характеристику свідчать лише про намір стати на шлях виправлення, але не переконують в тому, що він виправився і не буде вчиняти злочини в майбутньому, чого вимагають ст.ст. 81, 50, 65 КК України.

Посилання апелянта на визнання вини, сприяння слідству, відшкодування збитків належать до пом`якшуючих покарання обставин, які на стадії умовно-дострокового звільнення не відіграють вирішальної ролі.

Тому, підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів залишає апеляційну скаргу засудженого без задоволенення, ухвалу суду - без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 28.01.2016 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до ВССУ протягом трьох місяців з дня її оголошення, засудженим - з моменту одержання її копії.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2