Справа №702/334/16-к
Провадження №1-кп/702/43/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2016 року м.Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище кримінальне провадження №1-кп/702/43/16 (кримінальну справу №702/334/16-к) про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Халаїдове Черкаської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, одруженого, пенсіонера, інваліда 3 групи, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч.1 ст.121 КК України,

з участю прокурора: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 25 лютого 2016 року о 18 год., перебуваючи на території свого домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , під час суперечки із ОСОБА_5 , яка виникла між ними на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар металевою чищалкою для взуття в правий бік останнього, чим заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, садно в ділянці 4-8 ребер справа, переломи 6-7 ребер справа по лопатковій лінії, що ускладнилась травматичним правобічним пневмотораксом (накопиченням повітря в плевральній порожнині), чим вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України-умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав частково, так як діяв у стані необхідної оборони та показав, що він з потерпілим були у натягнутих стосунках, а 25 лютого 2016 року приблизно о 18 годині він ішов до хати, як на його подвір`я зайшов потерпілий. Він запитав у нього, чим він топить у будинку. На що він відповів, що дровами, що з димоходу йде дим. Потерпілий був сильно п`яний і кинувся на нього, намагався душити руками за шию, але він його відштовхнув. Те, що ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп`яніння, він зрозумів по обличчю потерпілого. Тоді потерпілий замахнувся кулаком в область його голови, але він підняв руку і рука потерпілого зісковзнула по його руці. Потерпілий набагато молодший за нього, він злякався за себе, а тому схватив чищалку для взуття і наніс один удар обвинуваченому в область правого боку. У момент нанесення удару вони стояли один до одного обличчям. Стверджує, що після удару, потерпілий впав на землю на ліву сторону. Потім встав і пішов додому. Він не думав, що удар буде такої сили. Пізніше він дізнався, що потерпілого забрала швидка медична допомога. Вони не спілкуються, не розмовляють. Витрати на лікування він потерпілому не пропонував. Не звертався у міліцію з приводу нанесення йому потерпілим ударів, так як не було у нього на тілі ніяких слідів, хоча з цього приводу ходив у сільську раду до сільського голови, але його не було і більше він нікуди не звертався. Підтримав свого захисника, який просив перекваліфікувати його дії, так як він діяв у стані необхідної оборони, захищався у себе на подвір`ї, була темна пора доби і речовий доказ вилучено поза межами досудового розслідування. Кається, що так сталося, але він захищався. Щодо міри покарання, яку необхідно йому призначити, покладається на думку суду.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим під час судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, та дослідженими судом, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який показав, що 25 лютого 2016 року приблизно о 18 годині він йшов з роботи. Того дня він вживав алкогольні напої, тому і вирішив піти до обвинуваченого, щоб той вжив заходів до своєї дружини, щоб вона не поширювала пліток з приводу того, що він опалює будинок електроенергією. Дружина обвинуваченого зачіпає його дружину, а тому в них стосунки не дуже добрі і вони погіршились після Нового року. Того дня, коли він підійшов до подвір`я обвинуваченого, ОСОБА_8 йшов від хліва до будинку. Він зайшов до нього на подвір`я та запитав, чим він опалює будинок. Між ними зав`язалася розмова в ході якої вони виражались один до одного нецензурними словами. Коли він вирішив піти з його домоволодіння, повернувся та направився йти додому, відчув удар у спину, від якого впав на праву сторону, на лікоть. Коли піднявся, запитав та показав жестом, що він «дурний», вирвав з його рук чищалку та поставив її. Обвинувачений відбіг від нього і почав кричати до сусіда, що він його душить, щоб сусід його рятував. Він розвернувся та пішов додому. Вдома відразу ж йому стало погано, він почав задихатися і дружина викликала швидку медичну допомогу. Медпрацівники госпіталізували його та наступного дня його прооперували. У нього були переломи ребер та пробита права легеня зламаним ребром. У лікарні він всім казав, що він впав, так як думав, що конфлікт вирішиться мирно, але він не знав, що будуть такі наслідки. Заперечує, що наносив удари та хватав за шию потерпілого. Вважає, що якби такі події мали місце, потерпілим був би обвинувачений, а він обвинуваченим, так як до отриманих травм був сильним. На даний час він може працювати лише охоронником і весь вільний від роботи час практично лежить. Змушений працювати, так як необхідно віддавати кошти, які витратив на своє лікування. Він не може виконувати роботу, пов`язану з фізичним навантаженням внаслідок отриманих травм. Він має претензії до потерпілого щодо відшкодування йому витрат, понесених ним на лікування, але буде подавати позов у порядку цивільного судочинства. Обвинувачений у нього пробачення не просив. З часу отримання ним травм, він лише вітався, коли зустрічались в міліції, а в суді, вже і не вітаються один до одного. Щодо міри покарання, яку необхідно призначити обвинуваченогому, покладається на суд;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що він працює сільським головою та був запрошений працівниками поліції в якості понятого при тому як обвинувачений видавав чищалку для взуття та при цьому пояснив, що саме нею він наніс потерпілому удар, коли захищався від потерпілого. Також він був понятим при проведенні слідчого експерименту з участю обвинуваченого та потерпілого. Показання при проведених слідчих експериментах обвинуваченого та потерпілого різнилися в тому, що обвинувачений показував, що в момент нанесення удару потерпілий був повернутий до нього боком на 90 градусів - лівою стороною, а він наніс удар, який прийшовся потерпілому в правий бік, вище тазу, в область ребер. При цьому статиста повертали за поясненнями обвинуваченого. Потерпілий же вказував, що обвинувачений наніс йому удар, коли він розвернувся до нього спиною на 180 градусів і почав рух з його подвір`я. Чи давали вони показання, що потерпілий падав, не пам`ятає, але статист, з допомогою якого проводили слідчий експеримент, таких дій не робив. Також їх показання різнилися в тому, що обвинувачений казав, що потерпілий брав його за область грудей, намагався душити, вдарив, але від удару він відбився, а потерпілий казав, що він його не торкався. ОСОБА_8 приходив до нього у сільську раду та хотів написати заяву з приводу конфлікту, який був між ним та потерпілим. Його на місці не було і більше обвинувачений не приходив ;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , який показав, що він був запрошений працівниками поліції в якості понятого при тому як обвинувачений видавав чищалку для взуття та при цьому пояснив, що саме нею він наніс потерпілому удар, тому її працівники поліції вилучили. Також він був понятим при проведенні слідчого експерименту з участю обвинуваченого та потерпілого. Показання при проведених слідчих експериментах обвинуваченого та потерпілого різнилися в тому, що обвинувачений показував, що в момент нанесення удару потерпілий був повернутий до нього обличчям, а він наніс удар, який прийшовся потерпілому в правий бік. При цьому рука потерпілого була піднята вверх. Потерпілий же вказував, що обвинувачений наніс йому удар, коли він розвернувся до нього спиною і почав рух з його подвір`я. Потерпілий давав показання, що він від удару впав, але як саме, не показував, після чого запитав обвинуваченого: «що ти робиш?» і пішов з подвір`я. Також їх показання різнилися в тому, що обвинувачений казав, що потерпілий брав його за область грудей, намагався душити, вдарив, але від удару він відбився, а потерпілий казав, що він його не торкався. При проведенні слідчого експерименту все фіксувалося за допомогою фото;

- показаннями експерта ОСОБА_11 , який дав суду роз`яснення щодо висновку №214 від 09.03.2016 року та показав, що мало місце, на його думку нанесення двох ударів, хоча розміщення одного садна не описано лікарем. Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 більш ймовірно утворилися при нанесенні удару в спину, так як мають місце переломи по лопатковій лінії, при ударі в бік нанесення таких тілесних ушкоджень малоймовірно. Про нанесення удару в область спини свідчить і розташування садна, описаного в амбулаторній картці лікуючим лікарем. Йому було достатньо надано даних для проведення експертизи та складення висновку;

- даними висновку експерта №214 від 09.03.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 , 1968 року народження, виявлена закрита травма грудної клітки садно в ділянці 4-8 ребер справа, перелом 6-7 ребер справа по лопатковій лінії, що ускладнились травматичним правобічним пневмотораксом (накопиченням повітря в плевральній порожнині). Дані тілесні ушкодження утворились від твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах, вказаних у постанові та медичній карті і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя. Утворення виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень при падінні з положення стоячи чи близького до нього на площину малоймовірне. Утворення виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень при нанесенні йому ударів руками, ногами чи металевим предметом не виключається (а.с.47-49);
-даними протоколу проведення слідчого експеременту від 10.03.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 показав, що ОСОБА_3 наніс йому удар металевою чищалкою в правий бік тулуба ззаді (а.с.61-67);
-даними протоколу проведення слідчого експеременту від 10.03.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_3 показав, що наніс ОСОБА_5 один удар в правий бік збоку (а.с.68-74).
Суд вважає за необхідне визнати речовий доказ металеву чищалку та документи, які прийнято відносно неї недопустими, так як речовий доказ отримано до внесення даних до ЄРДР, і він не може бути судом визнаний саме речовим доказом у даному кримінальному провадженні (кримінальній справі).

Суд вважає, що показання потерпілого про отримання ним удару в спину, коли він був розвернутим до обвинуваченого спиною, відповідають дійсності, так як підтверджені роз`ясненнями висновку експертом, доказів заінтересованості якого в постановленні рішення на користь потерпілого суду не надано, а також даними висновку експерта.

Згідно ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого, що він наніс удар потерпілому при самозахисті, при заподіянні потерпілим йому тілесних ушкоджень та коли він стояв до нього обличчям чи розвернутим до нього на 90 градусів, вважає їх такими, що не відповідають дійсності, дані ним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, так як його особиста думка , що він діяв у стані необхіної оборони, спростовується показання потерпілого та висновком експерта, який не є заінтересованим в ухваленні рішення на будь-чию користь, який показав, що удар був нанесений саме в область спини потерпілому, тому у суду відсутні підстави вважати, що обвинувачений діяв у стані необхідної оборони у час повернення потерпілого до нього спиною, а відповідно і відсутні підстави для перекваліфікації його дій.

Суд вважає, що обґрунтування захисту захисника обвинуваченого, в частині дії обвинуваченого в стані необхідної оборони, так як події мали місце на подвір`ї обвинуваченого, потерпілий намагався душити обвинуваченого, була темна пора доби, а тому він діяв у стані необхідної оборони, не знайшли свого підтвердження, так як сам обвинувачений вказує, що бачив як потерпілий впав, а тому суд вважає, що була достатня видимість і обвинувачений бачив розташування тіла потерпілого в момент нанесення удару, а також мав час зорієнтуватися в цьому, так як підняття чищалки та замах для нанесення удару триває певний проміжок часу. Також суду не надано доказів, що потерпілий заподіяв будь-які тілесні ушкодження обвинуваченому, а з`ясування стосунків не виправдовують дії обвинуваченого по відношенню до потерпілого і можуть бути лише підставою для визнання даної обставини як пом`якшуючу покарання. Також суд вважає, що його твердження, що роз`яснення експерта про малоймовірність нанесення удару не можуть судом братись до уваги, так як він не був учасником слідчого експерименту, не можуть бути підставою для перекваліфікації дій обвинуваченого, так як експерт дав чітку відповідь, обґрунтував свої доводи наявними у потерпілого тілесними ушкодженнями, описом рентгенівських знімків, розташуваннм садна, а тому суд вважає, що роз`яснення експерта є належним доказом заподіяння потерпілому удару саме в область спини. Крім цього, жоден з учасників не заявив клопотання про проведення додаткової чи повторної експертизи, а суд без клопотання сам позбавлений можливості її призначити без наявності суперечливих висновків відповідно ст.332 КПК України і тому виходить із доказів, які надані сторонами та досліджені судом.

Суд вважає, що виключення речового доказу чищалки, ніяким чином не впливає на суть прийнятого рішення судом, не може бути підставою для піддавання сумніву висновку експерта, так як використання металевої чищалки з її описом дали учасники події : обвинувачений та потерпілий.

Тому, оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всебічного та об"єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає, висунуте обвинувачення доведеним.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з характеру та ступеня суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого злочину, характеристики обвинуваченого, яка за місцем проживання є позитивною.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину вперше, похилимй вік, ініціативність у конфлікті потерпілого, інвалідність 3 групи. Суд не вбачає в діях обвинуваченого щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину та розцінює його поведінку як спосіб захисту та намагання пом`якшити свою відповідальність.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи те, що хоча обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, його відношення до своєї поведінки, відсутність у нього бажання навіть під час судового розгляду хоча б частково відшкодувати потерпілому витрати понесені ним на лікування, але він раніше не судимий, із врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, те, що він є інвалідом 3 групи, позицію прокурора щодо призначення покарання не пов"язаного з реальним відбуванням покарання, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і находить за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. З врахуванням того, що ініціатором конфлікту був потерпілий, суд вважає за можливе не призначати покарання в максимальній межі санкції ч.1 ст.121 КК України. Суд, підстав для застосування відносно призначеного покарання ст.ст.69,69-1 КК України, не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

Долю чищалки як речового доказу, визнаного органом досудового розслідування, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100,368,374 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.75,76 КК України, засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, поклавши на засудженого такі обов"язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з"являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Металеву чищалку для взуття, що під схоронну розписку передано власнику ОСОБА_3 , залишити у його власності, звільнивши його від схоронної розписки.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 діб з дня проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1