Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

11 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0001576 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу підготовчого судового засідання Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою Печерський районний суд м. Києва повернув прокуроругрупи прокурорів у кримінальному провадженні Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_6 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001576 за обвинуваченнямОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції мотивував його невідповідністю вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті неправильно зазначені відомості про потерпілого, зокрема про місце його проживання, про що свідчить повернення судових повісток за адресою потерпілої ОСОБА_8 та її законного представника ОСОБА_9 , вказаною в обвинувальному акті, а саме: АДРЕСА_1 , з поштовими відмітками «адресат не проживає».

Зазначене, за висновком суду першої інстанції, беззаперечно свідчить про неправильне встановлення органом досудового розслідування анкетних даних про особу потерпілої та її законного представника щодо місця їх проживання, а відтак і про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування поданої скарги прокурор посилається на те, що ухвала суду є безпідставною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки, всупереч висновкам суду першої інстанції, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в тому числі в частині зазначення відомостей щодо потерпілої ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просила її задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою зазначеної норми визначений перелік відомостей, які повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими відомостями, в обвинувальному акті мають бути зазначені анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) (п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України).
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , внесеному до ЄРДР за № 0001576 від 14.02.2016 року, який було направлено до Печерського районного суду м. Києва, зазначений документ містить в собі всі необхідні відомості, які передбачені ст. 291 КПК України, у тому числі відповідні анкетні дані неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 та її законного представника ОСОБА_9 , які передбачені п. 3 ч. 2 ст. 291 цього Кодексу, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для прийняття рішення про його повернення прокурору через невідповідність обвинувального акта вимогам закону.
Посилання в ухвалі суду на те, що органами досудового розслідування неправильно встановлені анкетні дані про особу потерпілої та її законного представника щодо місця їх проживання, оскільки судові повістки направлені за адресою, вказаною в обвинувальному акті повернулися з поштовими відмітками «адресат не проживає», не може служити беззаперечною підставою для висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, з огляду на таке.
По-перше, в обвинувальному акті зазначене не тільки місце проживання потерпілої ОСОБА_8 та її законного представника ОСОБА_9 , а й місце реєстрації останнього ( АДРЕСА_2 ), разом з тим, повідомлення про виклик на підготовче судове засідання направлялися судом лише за місцем їх проживання, яке вони могли змінити, як під час досудового розслідування, так і після направлення обвинувального акту до суду.
По-друге, крім місця проживання, в обвинувальному акті зазначені номери мобільних телефонів, як потерпілої ОСОБА_8 так і її законного представника ОСОБА_9 , у зв`язку з чим, суд першої інстанції мав можливість здійснити їх виклик на підготовче судове засідання по телефону, як це передбачено ч. 1 ст. 135 КПК України.
Більш того, саме по мобільному телефону законного представника потерпілої судом апеляційної інстанції було з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_8 та її законний представник ОСОБА_9 більше не проживають в орендованому будинку в с. Немішаєве Бородянського району Київської області, а переїхали жити в с. Великі Ремети, Берегівського району, Закарпатської області, за місцем реєстрації законного представника потерпілої.
У зв`язку з цим, суд першої інстанції не мав жодних перешкод для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, який надійшов до суду, оскільки питання щодо виклику до суду та допиту певних осіб, зокрема потерпілої ОСОБА_8 , за наведених вище обставин, могло і повинно було вирішуватись під час судового розгляду, з урахуванням вимог, передбачених ст. 325 КПК України.
З огляду на наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції не мав достатніх підстав для повернення обвинувального акту прокурору, через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу підготовчого судового засідання Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року, відповідно до якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, повернуто прокурору необхідно скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року, відповідно до якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001576за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, повернуто прокурору групи прокурорів Київської місцевої прокуратури № 6 скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/1448/2016

Категорія: ч. 1 ст. 155 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_10

Доповідач - суддя ОСОБА_1