Справа №591/269/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/384/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0006970 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 11 лютого 2016 року щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Красноярськ, Російська Федерація, громадянина України, освіта вища, працюючий на посаді фельдшера КЗ СОР «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :

До апеляційного суду надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ставиться питання про скасування вироку.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку та призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Вироком Зарічного районного суду м.Суми від 11.02.2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначено покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць. До призначеного покарання за цим вироком, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднано не відбуде покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2015 року і остаточно призначено покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць 5 (п`ять) днів.

Як встановив суд, ОСОБА_7 23.09.2015 року поставлений на облік кримінально виконавчої інспекції Зарічного району м. Суми, на виконання якої надійшла копія вироку та розпорядження про вступ вироку в законну силу відносно засудженого до громадських робіт ОСОБА_7 . Порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт засудженому роз`яснені 23.09.2015 року. Була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, відповідно до якої засуджений зобов`язаний з`являтись на реєстрацію до КВІ 1-й (перший), 2-й (другий), 3-й (третій) та 4-й (четвертий) вівторок кожного місяця. Згідно врученого засудженому направлення до Комунального підприємства «Сумикомунінвест», він повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 24.09.2015 року. ОСОБА_7 було доведено, що громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначається органами місцевого самоврядування. Громадські роботи виконуються не більше як 4 години на день, але не менше ніж 25 годин на місяць. ОСОБА_7 під підпис ознайомився з порядком та умовами відбування покарання.

Відповідно до направлення, ОСОБА_7 прибув до КП «Сумикомунінвест» та приступив до відпрацювань вчасно.

25.09.2015 року ОСОБА_7 достовірно знаючи про покладені на нього обов`язки, умисно, без поважної причини не з`явився для виконання призначеного судом покарання. У вересні 2015 року з 20 годин громадських робіт він відпрацював лише 16 годин.

08.10.2015 року ОСОБА_7 був письмово попереджений про наслідки у разі відсутності на відпрацюванні громадських робіт та відсутності на реєстрації в інспекції Зарічного підрозділу КВІ. У жовтні 2015 року ОСОБА_7 без поважних причин не з`явився на відпрацювання громадських робіт.

Відповідно до графіка у жовтні 2015 року ОСОБА_7 за графіком повинен був відпрацювати 68 годин громадських робіт. Діючи умисно ОСОБА_7 без поважної причини не з`явився на відпрацювання 01, 05, 08, 12, 15, 16, 19, 20, 22, 23, 26, 27, 29 та 30.10.2015 року. Тобто, у жовтні місяці 2015 року з визначених графіком 68 годин громадських робіт відпрацьовано 12 годин. Без поважних причин ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до КВІ 06, 20 та 27.10.2015 року.

У грудні ОСОБА_7 повинен був відпрацювати 92 години громадських робіт, відпрацював 0 годин, та не з`явився на реєстрацію до КВІ 01 та 15.12.2015 року.

За січень місяць 2016 року згідно графіку ОСОБА_7 повинен був відпрацювати 72 години громадських робіт, але відпрацював 0 годин.

В обгрунтування поданої апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 , вважає, що вирок суду відносно нього слід змінити та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі. При призначенні покарання судом не в повному обсязі враховані такі обставини: свою вину він визнає повністю, у скоєному щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочинів та відшкодував завдані ним збитки; має на утриманні малолітню доньку; відсутні тяжкі наслідки по справі; цивільний позов відсутній.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги та заперечення на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши доповідача про суть провадження та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який прохає пом`якшити призначене йому покарання, прокурора, який вважає, що вирок підлягає скасуванню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.415 КПК, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.п.1,2,3,4,5,6,7 ч.2 ст. 412 КПК України.

Згідно до ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процессуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обгрунтоване судове рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та з технічного носія інформації, то відбулось три судових засідання ( 25.01.2016 року; 02.02.2016 року та 11.02.2016 року) по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 .

Проте, на технічному носії інформації міститься неякісний запис судового засідання від 11.02.2016 року, а саме проголошення судового рішення, який не дозволяє прослухати яке судове рішення проголошується, ким і який змість цьго рішення.

Крім того, відповідно запису на техничному носії інформації, було проголошено про те, що ОСОБА_7 призначено покарання у виді арешту строком на 1 рік і 5 місяців, відповідно до друкованого тексту вироку суду ОСОБА_7 призначено покарання у виді арешту строком на 1 місяць і 5 днів, на а.с. 41 в журналі судового засідання є виправлення в частині проголошення вироку та призначення міри покарання, однак колегія суддів позбавлена можливості перевірити правильність призначення обвинуваченому покарання за відсутності запису судового засідання.

Таким чином, суд допустив істотні порушення вимог кримінального процессуального закону, що відповідно до вимог ст. 412 КПК України, є підставою для скасування вироку і повернення справи на новий судовий розгляд.

Що стосується вимог апеляційної скарги прокурора щодо призначення ОСОБА_7 м`якого покарання, то на думку колегії суддів вони є обгрунтованими.

Відповідно до друкованого тексту вироку Зарічного районного суду м. Суми від 11 лютого 2016 року, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 в якості обставин, що пом`якшують покарання врахував щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків, не вмотивувавши свого рішення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за ухилення від покарання, не пов`язанного з позбавленням волі, а саме за те, що без поважних причин не відбув покарання у виді громадських робіт. Враховуючи, що в друкованому тексті вироку відсутні посилання на досліджені докази, колегія суддів зробила висновки про те, що розгляд цього кримінального провадження проводився відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, хоча із тексту вироку цього не випливає. Яких небудь даних про те, що в даному кримінальному провадженні була встановлена чи материальна, чи моральна шкода і в якому розмірі, не має, і відшкодування якої шкоди врахував суд при призначенні ОСОБА_7 покарання не зрозуміло, як і не зрозуміло, як обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину.

З таких підстав доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо призначення йому суворого покарання є необгрунтованими.

На думку колегії суддів, якщо при новому судовому розгляді буде збережено об`єм обвинувачення і вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення буде доведена, то призначене йому покарання даним вироком є явно м`яким і таким що не відповідає фактичним обставинам справи, тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого.

З огляду на вищезазначене, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо призначення йому надто суворого покарання є необгрунтованими, а зазначені ним вимоги в апеляцйної скарзі щодо призначення йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі є некоректними, оскільки судом покарання, у виді позбавлення волі ОСОБА_7 не призначалося, до того ж, таке покарання, як позбавлення волі взагалі не передбачено санкцією статті закону, по якому він обвинувачений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 11 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та м`якістю призначеного покарання та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4