АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1377/16 Справа № 180/175/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги прокурора, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має вищу освіту, уродженця с. Фаленки Фаленського району Кіровської області Російської Федерації, який не працює, пенсіонер, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження :

прокурор - ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року, ОСОБА_6 визнано винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо останній протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 відмовлено за необґрунтованістю

Запобіжний захід не обирався.

Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин: 5 грудня 2015 року о 9 год. 30 хв. знаходячись на території ринку «Центральний», який розташований по вул. Радянській в м. Марганці, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав із торгівельного прилавку хутряну шубу, вартістю 1295 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.

В апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції не оспорюючи кваліфікацію дій засудженого та фактичні обставини справи за обвинуваченням ОСОБА_6 , вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції у порушення норм КПК України у резолютивній частині вироку Марганецького міського суду від 28.04.2016 відносно ОСОБА_6 не зазначено порядок отримання копій обвинуваченим, потерпілою, прокурором вироку суду. У зв`язку з чим просить Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України змінити в частині зазначення порядку отримання копій вироку обвинуваченим, потерпілою, прокурором. В іншій частині вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області 28.04.2016 стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України залишити без змін

В апеляційній скарзі обвинувачений порушує питання про скасування вироку суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням кримінального та кримінально процесуального закону, та просить виправдати його.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінку доводам, які він заявляв що він не брав шубу, а тільки коли його стали звинувачувати у крадіжці, то він на базарі сам знайшов викрадачів і забрав у них викрадену шубу, а він її взнав, тому що дійсно бачив цю шубу в торговому павільйоні потерпілої, але він її не крав, і коли обвинуваченого через деякий час догнали робітники міліції то шуби в мене не було, що підтверджує мою невинуватість і тому в вироку неправильно вказано що в заяві я заявив що взяв цю шубу 05.02.2016 року на час.

Суд не врахував показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , адже вони попереджалися про кримінальну відповідальність і тому вважається, що вони кажуть правду, але суд не врахував цих досліджених доказів і відкинув їх.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, думку, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, доводи прокурора ОСОБА_7 який просив апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_11 та прокурора, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд перевіряє судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування судових рішень, у справі не встановлено.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд першої інстанції обґрунтував посиланнями на досліджені у встановлений спосіб докази, які вмотивовано визнав достовірними.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги показання потерпілої ОСОБА_8 про те, що 5 грудня 2015 року вона торгувала на базарі «Центральний» в м.Марганець, близько 9 год. пішла додому зігрітися та попрохала подивитись за товаром сусідніх продавчинь, через півгодини повернулась та побачила, що не має шуби. Почала розпитувати людей та дві жінки повідомили кого вони бачили з шубою, вказали його прізвище. Вона звернулася до міліції. Через 4 дні, після звернення її до начальника міліції, їй повернули шубу, яку видав обвинувачений. Цивільний позов полягає в її витратах, які вона понесла у вигляді подяки за повернення шуби.

Показання потерпілої, узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_12 , яка суду показала, в один з днів перед новим роком, вона торгувала на базарі «Центральний» в м. Марганець, близько 9-30 год. вона побачила ОСОБА_6 , який в руках, перед собою ніс полушубок на вішалці. Через деякий час підійшла потерпіла та розповіла про викрадення шуби, на що вона повідомила, що бачила ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що торгує на базарі «Центральний» в м.Марганець, в один із днів перед новим роком, точну дати сказати не може, близько 9 год. ОСОБА_6 з короткою шубою з натурального хутра в руках проходив повз неї від місця, де торгує ОСОБА_8 , з ним був чоловік. Через деякий час підійшла потерпіла та розпитувала, на що вона їй вказала, що бачила ОСОБА_6 з шубою.

Так з матеріалів провадження вбачається, що провина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом першої інстанції, а саме протоколом огляду предмету від 8.12.2015 року шуби світло-коричневого з чорним кольору з участю ОСОБА_6 , відповідно до якого ОСОБА_6 добровільно надав для огляду хутряний полушубок (ар.к.п.81-82); заявою ОСОБА_6 від 08.12.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_6 добровільно надає хутряну шубу, яку він взяв на час 05.12.2015 року на базарі «Центральний» по вул..Радянській в м.Маргнаець, для огляду (ар.к.п.83); речовими доказами хутряна шуба, яка передана потерпілій (ар.к.п.84); протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08.12.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала хутряну шубу, яка була викрадена у неї 05.12.15 року з базару «Центральний» (ар.к.п.85-87); протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12.12.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнала хутряну шубу, як таку, що була викрадена 05.12.15 року з базару «Центральний» ( ар.к.п. 89-91); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.12.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 вказала на ОСОБА_6 , як на особу, яка викрала хутряний полушубок 05.12.2015 року з базару «Центральний» по вул. Радянській в м. Марганець (ар.к.п.92-93); протоколом пред`явлення речей для впізнання від 14.12.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнала хутряну шубу, як таку, що була викрадена 05.12.2015 року з базару «Центральний» (ар.к.п. 94-96); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.12.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 вказала на ОСОБА_6 , як на особу, яка викрала хутряний полушубок 05.12.2015 року з базару «Центральний» по вул. Радянській в м. Марганець (ар.к.п.97-98); довідкою про визначення вартості майна від 28.12.2015 року, відповідно до якої вартість хутряного полушубка з вовчого хутра складає 1295 гривень ( ар.к.п. 99 ).

Як встановлено в ході апеляційного розгляду показання обвинуваченого про невизнання вини, судом розцінюються як спрямовані на пом`якшення покарання, оскільки вони спростовуються сукупністю перелічених доказів.

Стосовно показань свідка ОСОБА_9 суд першої інстанції вмотивовано не взяв їх до уваги, оскільки вона є дружиною обвинуваченого.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо, критичного ставлення до показань свідка ОСОБА_10 , оскільки на досудовому слідстві обвинувачений не заявляв клопотань про допит зазначеного свідка, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв їх до уваги , оскільки між обвинуваченим та свідком дружні відносини.

При призначенні покарання суд правильно врахував, що ОСОБА_6 раніше не судимий, характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2012 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю.

При здійсненні апеляційного розгляду обвинувачений кілька раз змінював свої покази відповідно яких так і не зміг точно пояснити колегії суддів навіщо йому потрібна була дана шуба Виходячи з наведеного, доводи обвинуваченого, в яких він стверджує, що не вчиняв інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, є безпідставними, як і доводи про відсутність у провадженні об`єктивних доказів вини у вчиненні даного правопорушення. Проаналізувавши наведені докази в їх сукупності і давши оцінку, суд обґрунтовано не погодився з даними доводами апелянта, оскільки показання зазначених свідків співпадають між собою, вони не містять істотних суперечностей і підтверджуються іншими об`єктивними доказами, а тому суд правильно оцінив їх як об`єктивні.

Колегія суддів вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_6 в скоєні даного кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин і правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 185 КК України. За таких обставин вважати, що ОСОБА_6 необґрунтовано засуджено за вказані злочинні дії, немає підстав.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними, оскільки із матеріалів справи істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження при скоєнні злочину, у висновках суду не вбачається. А та обставина, що слідство і суд по-іншому оцінюють докази, порівняно з оцінкою їх обвинуваченим, не свідчить про необ`єктивність слідчих органів і суду, на що є посилання в поданій апеляції. Аналізуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , співставляючи її з обвинуваченням, що йому інкримінується, а також з показами свідків та з іншими доказами, дослідженими судом, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів робить висновок про те, що вищезазначені покази та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості ОСОБА_6 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, достовірними, допустимими, достатніми та такими, що не суперечать Конституції та нормам КПК України.

Таким чином, суд прийшов до обґрунтованому висновку, що вина обвинуваченого доведена об`єктивними доказами, дав їм належну оцінку та правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_6 за ч.1 ст. 185 КК України.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів доведеність вини обвинуваченого, не встановлено.

Що стосується доводів апеляції прокурора, щодо того, що суд першої інстанції не зазначив порядок отримання копій вироку обвинуваченим, потерпілою, прокурором, колегія суддів приходить до висновку, що дані вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається порядок отримання копій вироку та інші відомості, а у відповідності до ч. 6 ст. 376 КПК України при проголошенні судового рішення головуючий роз`яснює учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду і що копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Як вбачається з вироку в порушення вищевказаних вимог кримінального процесуального кодексу України в резолютивній частині вироку суд першої інстанції не зазначив порядок отримання копії вироку обвинуваченим і прокурором, а також не роз`яснив учасникам судового провадження їх право отримати в суді копію вироку, тому в цій частині, вирок підлягає зміні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до ст. 379 КПК України має право за власною ініціативою виправити допущені в судовому рішенні описки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Таким чином, підстави для зміни судового рішення щодо ОСОБА_6 в апеляційному порядку відсутні, а тому й підстав для задоволення його апеляційної скарги та апеляційної скарги прокурора немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року від 01 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4