Справа № 346/7469/13-к
Провадження № 4/346/2/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5 ,

представника скаржника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого з ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 20 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно працівників ВВБ в Івано-Франківській області СВБ ГУБОЗ МВС України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого з ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 20 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно працівників ВВБ в Івано-Франківській області СВБ ГУБОЗ МВС України та просить суд скасувати вищезгадану постанову слідчого та повернути матеріали в прокуратуру області для проведення додаткової перевірки.

Свою скаргу ОСОБА_5 мотивував тим, що слідчим ОСОБА_8 20 травня 2011 року винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за ч.3 ст. 364 (зловживання владою та службовим становищем) та за ст.365 (перевищення влади або службових повноважень) КК України стосовно працівників ВВБ в Івано-Франківській області СВБ ГУБОЗ МВС України. Повідомлення про оскаржувану постанову слідчим йому, ОСОБА_9 надіслано по пошті 03.06.2011 р. Вважає дану постанову такою, що винесена незаконно та необґрунтовано, оскільки слідчий з ОВС СВ прокуратури області ОСОБА_10 помилково прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_11 немає складу злочину передбаченими зазначеними статтями. Слідчим для встановлення повноти та всебічності в протиправних діях ОСОБА_12 не було проведено ніякої перевірки, а доводи викладені в постанові носять формальний та відписний характер.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 скаргу підтримав та пояснив, що його сестра ОСОБА_13 стала підозрювати свого співмешканця ОСОБА_11 в крадіжках ї особистих грошей, оскільки крім нього, про потаємні місця, де в помешканні зберігались гроші та інші цінності ніхто не знав. Саме страх бути покараним за крадіжки та повертати особисте майно його сестри спонукали ОСОБА_12 до того, щоб через свого знайомого (діючого співробітника ОСОБА_14 ) спровокувати його, ОСОБА_9 на протиправні дії, так дискредитувати. Вказує, що слідчий порушив вимоги ст. 22 КПК України, не допитав свідків, які перебували у райвідділі міліції при розмові з ОСОБА_12 . Слідчий формально допитав свідків, не відобразив всі обставини, які відбувалися, скорочено, не повно, не всебічно, не об"єктивно досліджував обставини справи. Зазначає, що це відображено в протоколі допиту свідка ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . В ході розслідування кримінальної справи ним, ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_18 було заявлено клопотання про допит свідків, працівників міліції, які знаходились у той час у райвідділі. Слідчий отримав два клопотання, на одне з яких виніс постанову, а щодо іншого клопотання неприйняв процесуального рішення. Про те, що ОСОБА_12 говорив неправду, підтверджується рішеннями Богородчанського районного суду після написання ОСОБА_19 заяви в міліцію, котрими неодноразово скасовувались оскаржувані постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_12 . 26 лютого 2013 року Богородчанським районним судом винесено постанову, якою задоволено скаргу ОСОБА_20 на постанову слідчого СВ Богородчанського РВ УМВС України від 02.04.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_12 за ст. 185 КК України.

Представник скаржника ОСОБА_21 скаргу підтримав, просив її задоволити. Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та вказав, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу України

Слідчий ОСОБА_8 суду пояснив, що ним проводилося досудове розслідування кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.ст.364 ч.3, 189 ч.2 КК України. В ході досудового розслідування перевірялися доводи потерпілого ОСОБА_12 з приводу вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, перевірялась заява про вчинення ОСОБА_9 злочину так і його покази. Працівники Богородчанського РВ УМВС, які входили до оперативної групи, допитані в якості свідків; ним, слідчим допитані всі особи, які мають відношення до цієї кримінальної справи. В рамках винесення постанов про відмову в порушенні кримінальних справ ним проведено такі слідчі дії як допити, огляди речових доказів, експертизи. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши думку скаржника, його представників, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновків, що дана скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_5 від 13 травня 2011 року ( Т. 3 а.с.69) останній звернувся до прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_22 про те, що невідомими оперативними працівниками ВВБ УБОЗ УМВС в області скоординовано та методично здійснюються протиправні та провокативні дії щодо нього. В заяві зазначив, що відносно нього, ОСОБА_9 , слідчим прокуратури області ОСОБА_10 порушено кримінальну справу за ст. 364 ч.3, 189 ч.2 КК України згідно заяви ОСОБА_11 12 травня 2011 року під час судового розгляду його скарги на вищезазначену постанову прокурором долучено до матеріалів справи заяву ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_9 на ОСОБА_12 начебто здійснюється як психологічний тиск так і примушування батьками ОСОБА_23 змінити покази щодо ОСОБА_9 . 22 квітня 2011 року при свідках ОСОБА_12 вибачався перед ОСОБА_9 та вказав що його було схилено працівниками внутрішньої безпеки УБОЗ УМВС в області для того, щоб спровокувати ОСОБА_9 до вчинення посадового злочину і, що 12.04.2011 р. саме оперативними працівниками йому видано відповідні як технічні засоби для прослуховування так і мобільний телефон для ведення аудіо запису розмов.

Крім цього, свідомо за допомогою ОСОБА_11 створюються надумані та протиправні ситуації проти ОСОБА_9 з метою як довести надуманість та сфальшованість вчинених останнім злочинних дій, а в подальшому створити ситуацію для зміни відносно ОСОБА_9 міри запобіжного заходу на взяття під варту. Сестра ОСОБА_24 почала підозрювати свого співмешканця ОСОБА_11 в крадіжках її особистих грошей, оскільки крім нього, про потаємні місця, де в помешканні зберігались гроші та інші цінності ніхто не знав. Саме страх бути покараним за крадіжки та повертати особисте майно ОСОБА_20 спонукали ОСОБА_12 до того, щоб через знайомого (діючого співробітника ОСОБА_14 ) спровокувати ОСОБА_9 на протиправні дії так і дискредитувати. Просив провести перевірку вищевказаних доводів, а винних осіб які сфальсифікували та спровокували порушення кримінальної справи стосовно нього - притягти до відповідальності.

Відповідно до відповіді слідчого з ОВС СВ ОСОБА_25 від 19 травня 2011 року (т.3а.с.71) Луцаку повідомлено, про те, що його скарга розглянута та наведені факти будуть перевірені в ході досудового слідства по кримінальній справі № 327769 .

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 20 травня 2011 року слідчим ОСОБА_25 встановлено, що прокуратурою Івано-Франківської області розслідувалася кримінальна справа №327769 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.364 ч.3, 189 ч.2 КК України. В ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_9 , працюючи на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної міліції у справах дітей Богородчанського РВ УМВС України в Івано-Франківській області, маючи спеціальне звання майор міліції, будучи службовою особою - представником влади, переслідуючи корисливі мотиви, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи умисно, в інтересах своєї двоюрідної сестри ОСОБА_13 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, протягом 9-14 квітня 2011 року наполегливо і систематично вимагав у ОСОБА_11 , грошові кошти в сумі 1000 доларів СІІІА, які останній ніби-то викрав у ОСОБА_13 , погрожуючи у разі відмови, обмежити його законні права та свободи у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності.

Після прийняття частини грошей від ОСОБА_11 , ОСОБА_5 був спійманий "на гарячому" і його подальші злочинні дії були припинені співробітниками ВВБ в Івано-Франківській області.

На досудовому слідстві не здобуто жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність ознак злочину, передбачених ст.ст.364, 365 КК України в діях службових осіб ВВБ в Івано-Франківській області СВБ ГУБОЗ МВС України. Ніхто з службових осіб ВВБ в Івано-Франківській області ніяким чином об`єктивно не створював і не міг створювати обставин і умов, що зумовлюють вимагання та одержання грошей ОСОБА_5 .

Крім того, першочергові оперативно-розшукові та слідчі заходи, які здійснювались співробітниками ВВБ в Івано-Франківській області проводились згідно вимог Кримінально-процесуального кодексу України, за участю понятих та фіксувались за допомогою відеозапису, будь-яких порушень з боку співробітників ВВБ в Івано-Франківській області при проведені вказаних заходів не виявлено.

Таким чином, дії службових осіб ВВБ в Івано-Франківській області СВБ ГУБОЗ МВС України є правомірними, що вживались для викриття злочинної діяльності ОСОБА_9 . За таких обставин в їх діях відсутні ознаки складу злочину, передбачених ч.3 ст. 364 КК України та ст.365 КК України і будь- яких об`єктивних даних, які б послужили підставою та приводом для притягнення їх до відповідальності за вищевказаними статтями Кримінального кодексу України не має.

Слідчий ухвалив постанову про відмову в порушенні кримінальної справи по факту зловживання службовим становищем співробітниками ВВБ в Івано-Франківській області СВБ ГУБОЗ МВС України за ч.3 ст.364 КК України, та відмовив в порушенні кримінальної справи по факту перевищення службових повноважень співробітниками ВВБ в Івано-Франківській області СВБ ГУБОЗ МВС України за ст.365 КК України (т.3 а.с.103-104).

Відповідно до ст.94 ч.1 КПК України, приводами до порушення кримінальної справи є заяви та повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян, повідомлення представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину або з поличним, явка з повинною, повідомлення опубліковані в пресі, безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором ознак злочину. Згідно з ст.94 ч.2 КПК України справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.
Відповідно до положення ст. 97 КПК України, по заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень: 1) порушити кримінальну справу; 2) відмовити в порушенні кримінальної справи; 3) направити заяву або повідомлення за належністю.
Коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення кримінальної справи, така перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в строк не більше 10 днів, шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб та витребування необхідних документів.
Заява або повідомлення про злочин до порушення кримінальної справи можуть бути перевірені шляхом проведення оперативно-розшукової діяльності. При розгляді заяви або повідомлення про злочин відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства особою, до компетенції якої належить вирішення питання по прийняттю рішень зазначених в ст. 97 ч. 2 КПК України, зясовуються у тому числі й наступні обставини, а саме: чи є отримана заява або повідомлення про злочин підставою для порушення кримінальної справи; чи містять факти, про які отримані відомості, ознаки злочину; за якою статтею або сукупністю статей може бути кваліфіковано такий злочин; чи маються підстави для відмови в порушенні кримінальної справи; якими фактичними даними підтверджуються зазначені обставини; чи є сукупність відомостей про злочин достатньою для прийняття остаточного рішення, передбаченого законом.
При відсутності підстав до порушення кримінальної справи відповідно до вимог ст. 99 КПК України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють в порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб, підприємства, установи, організації. У постанові про відмову в порушенні кримінальної справи має бути відображено, чому визнано, що подія, про яку повідомлялося, не мала місця або, що в неї відсутні ознаки складу злочину, а також наведені конкретні обставини, що виключають провадження в справі. Необхідність мотивувати своє рішення ставить за обов язок органу дізнання, слідчого, прокурора ретельно проаналізувати наявні дані і підвищує їхню відповідальність за ухвалене рішення. Наведення в постанові конкретних даних, що обгрунтовують висновки посадової особи, яка винесла постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, дозволяє більш глибоко і всебчно перевірити правильність цих висновків, а особам, від яких надійшла відповідна заява або повідомлення, навести в скарзі доводи, що показують помилковість і незаконність рішення про відмову в порушенні кримінальної справи.
Як встановлено судом, постановою слідчого з ОВС СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 20.05.2011 року відмовлено в порушенні кримінальної справистосовно працівників ВВБ в Івано-Франківській області СВБ ГУБОЗ МВС України, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, у зв`язку з відсутністю в їх діях складу злочину передбачених ст.ст. 364 ч.3, 365 КК України. При цьому, слідчий, відмовляючи в порушенні кримінальної справи - на підставі ст. 6 п. 2 КПК України не виконав вимог ст.ст.97,99 КПК України.
Згідно ст. 97 КПК України розгляд заяви про злочин полягає в належній перевірці відомостей про злочин і прийняття по її результатам відповідного рішення.
В оскаржуваній постанові відсутні мотивовані дані факту перевірки по заяві ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене вважаю, що постановуслідчого з ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 20 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно працівників ВВБ в Івано-Франківській області СВБ ГУБОЗ МВС України за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 364ч.3, 365 КК України слід скасувати і матеріали справи надіслати прокурору Івано-Франківської області для проведення додаткової перевірки.
На підставі наведеного та керуючись ст. 94,97,99,236-1 КПК України ,-

П о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого з ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 20 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно працівників ВВБ в Івано-Франківській області СВБ ГУБОЗ МВС України, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, в звязку із відсутністю в їх діях складів злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.3, 365 КК України задовольнити.
Постанову слідчого з ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 20 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно працівників ВВБ в Івано-Франківській області СВБ ГУБОЗ МВС України, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, в звязку із відсутністю в їх діях складів злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.3, 365 КК України скасувати та повернути матеріали до прокуратури Івано-Франківської області для організації проведення додаткової перевірки.
На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1