Справа №584/458/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/3/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

і її захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження за №0000024 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2015 року за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_9 і її захисника адвоката ОСОБА_10 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 21 вересня 2015 року. Цим вироком:

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Малушине, Путивльського району, Сумської області, зареєстровану в АДРЕСА_1 , фактично проживаючу в АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

засуджено за частиною 1 ст. 115 КК України на 10 (десять) років позбавлення волі.

Зараховано в строк відбування покарання час утримання ОСОБА_9 під вартою і вирішені питання про процесуальні витрати та речові докази.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_9 , визнано винуватою та засуджено за умисне вбивство потерпілої ОСОБА_11 , за таких обставин.

На початку серпня 2014 року, ОСОБА_9 , вселилася у вільну частину будинку до самотньої жінки похилого віку ОСОБА_11 , 1930 року народження, по АДРЕСА_2 , взамін на її догляд та фізичну допомогу.

Згодом, ОСОБА_9 , виявила інтерес до купівлі будинку. ОСОБА_11 , не заперечувала на його продаж, але повідомила, що правовстановлюючих документів на будинок немає і він зареєстрований за іншою особою. ОСОБА_9 , стала звертатися до потерпілої з проханнями прискорити процес отримання нею правовстановлюючих документів на будинок, з метою подальшого його придбання у свою власність та сплату за нього коштів. Проте, ОСОБА_11 , з оформленням правовстановлюючих документів на будинок на себе зволікала, що викликало велике невдоволення у ОСОБА_9 , спонукало до виникнення сварок, взаємних побутових докорів та образ, у результаті чого між ними склалися неприязні відносини.

28 січня 2015 року, обвинувачена ОСОБА_9 , з односельчанами вживала спиртні напої, а потім о 20-00 годині запросила їх до свого місця проживання, де продовжила разом з ними вживати спиртні напої і гучно відпочивати під музику. У приміщенні веранди між ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , черговий раз, відбулася "гучна" розмова.

29 січня 2015 року, в період часу, з 8-00 години до 9 годин 30 хвилин, між ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_11 , знову, у приміщенні веранди будинку АДРЕСА_2 , на побутовому ґрунті і особистої неприязні, виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої, обвинувачена ОСОБА_9 , схопила в руки дерев`яний табурет, який був у приміщенні веранди і вдарила ним ОСОБА_11 , яка, у відповідь на це, рукою пошкодила ОСОБА_9 , обличчя, завдавши тілесні ушкодження.

Від образи та особистої неприязні до потерпілої на побутовому ґрунті, у ОСОБА_9 , під час бійки, виник умисел на позбавлення життя потерпілої і з метою її вбивства, з застосуванням фізичної сили, нанесла дерев`яним табуретом, близько 14 ударів по голові та тілу, заподіявши численні тілесні ушкодження, які кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, тілесні ушкодження середньої тяжкості, тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння, а потім стисла органи шиї потерпілої ОСОБА_11 хусткою, яка була на її шиї, в результаті чого виникла механічна асфіксія і настання її смерті. Причиною смерті потерпілої ОСОБА_11 , згідно судової медичної експертизи, безпосередньо стала механічна асфіксія з поперековим переломом під`язикової кістки, в результаті стискання шиї при удавленні петлею з хустки, яка знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

У поданій апеляційній скарзі та доповненні до неї, обвинувачена ОСОБА_9 , стверджує, що умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 не вчиняла, оскільки, з ранку 29 січня 2015 року, потерпілу ОСОБА_12 , в будинку не зустрічала, так як перебувала в гостях у знайомих де і дізналася про її смерть, по телефону від односельчанина ОСОБА_13 .

Звертає увагу і на те, що у неї не було і мотиву в заподіянні смерті потерпілій ОСОБА_11 , а висновки суду про те, що між ними відбувалися постійні сварки, є безпідставними, і не підтверджені будь-якими доказами.

Стверджує, що її особисті речі, на яких виявлені сліди крові, походження яких можливе від потерпілої, не можна визнавати речовими доказами у справі, оскільки, працівники міліції, на її думку, їх сфальсифікували, так як тривалий час мали вільний доступ як до кімнат потерпілої так і до кімнати, де вона проживала. Крім того, працівники міліції на досудовому слідстві постійно вмовляли її взяти на себе провину в заподіянні смерті ОСОБА_11 .

Стверджує, що суд безпідставно поклав в основу вироку і свідчення ОСОБА_14 , особа, з якою вона перебувала в ізоляторі тимчасового тримання Путильського РВ УМВС України в Сумській області, якій нібито зізналася про умисне вбивство потерпілої, так як ці свідчення є неправдивими.

Стверджує, що проведені в межах кримінального провадження експертизи, не виявили слідів її пальців рук на табуретці, якою побили потерпілу, на хустці якою задушили потерпілу ОСОБА_11 , на одязі потерпілої, що на думку обвинуваченої, підтверджує її невинуватість у вчиненому злочині.

Наявність у піднігтьовому вмісті правої руки потерпілої ОСОБА_11 , клітин її крові, не доводить її провину у вчиненні вбивства, оскільки страждає частими кровотечами з носу від гіпертонічної хвороби серця, під час яких, потерпіла ОСОБА_11 , надавала їй допомогу, до вчинення її вбивства.

Вважає, що при призначенні покарання, судом не врахований і її похилий вік, хворобливий стан і про те, що на обліку у психіатра і нарколога не перебувала.

Обвинувачена ОСОБА_9 , просить, повторно допитати в суді апеляційної інстанції, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , так як їх покази різняться на досудовому слідстві і в суді, вирок суду скасувати і ухвалити виправдувальний вирок.

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 , оспорює фактичні обставини справи. Стверджує, що висновки суду першої інстанції про те, що метою вчинення вбивства потерпілої ОСОБА_11 , являвся інтерес обвинуваченої ОСОБА_9 , до придбання будинку - є неправильними, оскільки, потерпіла не була власником будинку і після її смерті, у обвинуваченої право власності на будинок не виникало.

Не вірними є висновки суду першої інстанції про те, що мотивами і метою вбивства ОСОБА_11 , були неприязні стосунки між потерпілою і обвинуваченою ОСОБА_9 . Захисник стверджує, що суперечок, неприязних стосунків чи сварок між обвинуваченою ОСОБА_9 і потерпілою ОСОБА_11 судовим розглядом не встановлено, навпаки, між ними були дружні стосунки.

Стверджує, що не мають підтвердження і висновки суду першої інстанції про те, що між потерпілою ОСОБА_11 і обвинуваченою ОСОБА_9 , у вечірній час 28 січня 2015 року на веранді відбулася лайка, оскільки, свідки зі сторони обвинувачення, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які перебували в цей час у будинку потерпілої, такі обставини не підтвердили.

Не вірними є висновки суду першої інстанції і про те, що обвинувачена ОСОБА_9 , спілкувалась з особами, які зловживали спиртними напоями, оскільки, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які в судовому засіданні зазначили, що в гостях обвинуваченої були вперше 28 січня 2015 року. Не встановлено судом і про те, що ОСОБА_9 , запрошувала до себе і інших осіб з якими вживала спиртні напої.

Суд невірно оцінив висновки імунологічної експертизи, вказавши, що на спортивних брюках обвинуваченої ОСОБА_9 , є сліди крові походження яких можливе від потерпілої ОСОБА_11 , про те фактично і відповідно до висновку експертизи за № 160 на спортивних брюках ОСОБА_9 , експерти дійшли до висновку, що походження виявлених слідів крові, неможливе від потерпілої ОСОБА_11 (т.2а.с.15,105).

Захисник звертає увагу і на те, що жодна з проведених у кримінальному провадженні експертиз не виявила на одязі померлої ОСОБА_11 , слідів крові, походження якої від ОСОБА_9 .

Захисник стверджує, що суд першої інстанції не правильно з`ясував фактичні обставини справи і не правильно дійшов до висновку, що вбивство ОСОБА_11 , вчинила саме ОСОБА_9 , використовуючи спочатку табуретку, а потім хустку на шиї потерпілої як петлю, оскільки, табурет, яким побито потерпілу ОСОБА_11 є великим як за своєю вагою так і за розмірами, а тому захисник висловлює сумніви в тому, що обвинувачена ОСОБА_9 , як жінка похилого віку (67 років) з гіпертонічною хворобою, в змозі піднімати і наносити 14 разів удари табуретом по тілу потерпілої та з такою фізичною силою, що він розпався навпіл.

Звертає увагу, що відбитків пальців ОСОБА_9 , на табуреті, згідно з висновками проведеної експертизи, не виявлено. Розламаний табурет, тобто 2 його фрагменти на судовому слідстві не досліджувались, як не досліджувалися судом першої інстанції, речові докази у справі.

Захисник звертає увагу і на те, що на хустці померлої, якою вона була задушена, будь-яких слідів крові не виявлено. Також слідів крові потерпілої ОСОБА_11 , не виявлено і у піднігтьовому вмісті обвинуваченої ОСОБА_9 , що доводить про непричетність ОСОБА_9 до вчинення вбивства потерпілої.

Захисник звертає увагу і на те, що тілесні ушкодження, які виявлені 29 січня 2015 року на обличчі у обвинуваченої ОСОБА_9 , за висновком судової медичної експертизи за № 22, виникли, в термін до однієї доби до моменту освідчення останньої, які мають характер садна лівої щоки - лінійної форми, розміром 2x0, 4см., і садна лівої надбрівної дуги - лінійної форми, розміром 1 х 0,5 см. Згідно вироку суду сварка між потерпілою ОСОБА_11 і обвинуваченою ОСОБА_9 , відбулася 29 січня 2015 року в період часу з 8.00 год. до 9.00 год. Захисник вважає, що висновки судової медичної експертизи, щодо давності моменту виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , спростовують висновки суду у вироку про те, що саме під час сварки 29 січня 2015 року, в період з 8 до 9 години, потерпіла ОСОБА_11 , подряпала ОСОБА_9 , щоку.

Захисник стверджує, що показання свідка ОСОБА_14 є неналежними доказами, так як викликають сумніви в їх правдивості та достовірності. Захисник вважає, що зазначений свідок, є працівником міліції і навмисно поміщений до обвинуваченої в камеру ІТТ, з метою з`ясування інформації про вбивство потерпілої.

Захисник стверджує, що клітин крові обвинуваченої ОСОБА_9 , які виявлені у піднігтьовому вмісті правої руки потерпілої ОСОБА_11 , теж не є доказами провини обвинуваченої у вбивстві потерпілої, оскільки не спростовані пояснення ОСОБА_9 про носову кровотечу від гіпертонічної хвороби серця, а ОСОБА_11 надавала їй допомогу. Від так, захисник припускає, що виявлені клітини крові ОСОБА_9 , могли бути у піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_11 .

Захисник стверджує, що сліди крові потерпілої ОСОБА_11 , які виявлені на одязі обвинуваченої, виникли внаслідок вільного доступу до кімнати обвинуваченої інших осіб. Захисник вважає, сліди крові померлої, які були виявлені на верхній поверхні дублянки, светрі та на блузці, одягу обвинуваченої замарані кров`ю саме іншими особами.

Захисник просить вирок суду щодо обвинуваченої ОСОБА_9 яка засуджена за частиною 1 ст.115 КК України скасувати і ухвалити новий вирок, яким її виправдати.

Заслухавши суддю доповідача про зміст оскарженого судового рішення, та про доводи викладені в апеляційних скаргах, пояснення обвинуваченої ОСОБА_9 і її захисника ОСОБА_10 на підтримку доводів поданих ними апеляційних скарг, міркування прокурорів про те, що вирок суду є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційних скарг безпідставними, повторно дослідивши показання свідків, встановлені під час кримінального провадження за клопотанням учасників судового провадження в порядку частини 3 ст. 404 КПК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченої і її захисника підлягають до часткового задоволення, з огляду на таке.

За змістом апеляційних скарг обвинувачена ОСОБА_9 і її захисник адвокат ОСОБА_10 , оспорюють висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи. Про те колегія суддів перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, потерпілій ОСОБА_11 , вчинила саме обвинувачена ОСОБА_9 , є правильними і ґрунтуються на всебічному, повному й неупередженому дослідженні судом першої інстанції всіх обставин кримінального провадження, на перевірених з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку доказах, вірно викладені у вироку і у колегії суддів апеляційної інстанції не викликають сумніву.

Так, доводи апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_9 і її захисника ОСОБА_10 , про те, що умисне вбивство потерпілої ОСОБА_11 не вчиняла, оскільки не було в неї відповідних мотивів і мети, безпідставні і спростовуються наведеними у вироку доказами.

З даного приводу, суд першої інстанції, ретельно з`ясував обставини справи і давши належну оцінку доказам, правильно дійшов до висновку, що умисне протиправне заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_11 , вчинила обвинувачена ОСОБА_9 , під час їх сварки і на ґрунті особистих неприязних стосунків, завдавши спочатку численні тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, різними знаряддями, в один і той же проміжок часу з невеликим інтервалом, а потім шляхом стискання шиї петлею з хустки, з поперековим переломом під`язикової кістки, заподіяла її смерть.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки він є правильним і підтверджується наступним.

Так, із наданих в судовому засіданні та повторно, в порядку частини 3 ст. 404 КПК України досліджених пояснень потерпілого ОСОБА_8 , вбачається показання про те, що його мати ОСОБА_11 , проживала у АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_9 . При їх зустрічах неодноразово скаржилась на лайки з ОСОБА_9 і попереджала його, як сина, бути з нею обережним. 29 січня 2015 року від мешканців села дізнався, що обвинувачена ОСОБА_9 , побила матір внаслідок чого виникла її смерть.

Із наданих в судовому засіданні та повторно, в порядку частини 3 ст. 404 КПК України досліджених пояснень свідка ОСОБА_16 , вбачається показання про те, що близько 10 години 30 хвилин, у будинку де проживала ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , він виявив потерпілу ОСОБА_11 , яка не подавала ознак життя.

Із наданих в судовому засіданні та повторно, в порядку частини 3 ст. 404 КПК України досліджених пояснень свідка ОСОБА_19 , вбачаються показання про те, що близько 10 години 30 хвилин її брат ОСОБА_16 , повідомив про смерть ОСОБА_11 , про що одразу зателефонувала обвинуваченій ОСОБА_9 . На місці пригоди обвинувачена ОСОБА_9 скаржилася і постійно стверджувала, що її запідозрять у вчиненні вбивства потерпілої.

Із наданих в судовому засіданні та повторно, в порядку частини 3 ст. 404 КПК України досліджених пояснень свідка ОСОБА_18 , вбачаються показання про те, що 28 січня 2015 року, він і його дружина ОСОБА_17 і ОСОБА_9 , вживали спиртні напої за місцем їх проживання, а у вечірній час, продовжили вживати спиртні напої у будинку ОСОБА_9 прослуховуючи музику. Стверджує, що почув «голосну розмову», яка відбувалася на веранді між потерпілою ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_9 , , про яку, уже вдома розповів дружині. 29 січня 2015 року, з ранку до них знову прийшла ОСОБА_9 , і звернув увагу на те, що була одягнута в куртку та платок, а 28 січня 2016 року приходила у дублянці і шапці.

Із наданих в судовому засіданні та повторно, в порядку частини 3 ст. 404 КПК України досліджених пояснень свідка ОСОБА_17 вбачаються аналогічні показання, і підтвердила, що її чоловік ОСОБА_18 , 28 січня 2015 року, коли перебували у кімнаті ОСОБА_9 , почув як потерпіла та обвинувачена «гучно розмовляли» на веранді будинку. Про ці обставини чоловік розповів їй, уже в своєму будинку і цю гучну розмову вони розцінили як сварку. Крім того, до вбивства потерпілої, обвинувачена ОСОБА_9 скаржилася на те, що часто сварилась з ОСОБА_11 , через відсутність у потерпілої документів на будинок, який мала на меті купити.

Аналіз показань потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_17 свідчать про правильний висновок суду першої інстанції про те, що між потерпілою ОСОБА_11 і обвинуваченою ОСОБА_9 відбувалися сварки, і були особисті неприязні стосунки, як на ґрунті зволікання ОСОБА_11 оформлення документів про право власності на будинок в якому разом проживали і який у майбутньому мала намір придбати обвинувачена та і з побутових причин, в тому числі з причин вживання нею спиртних напоїв.

З висновку судово-медичної експертизи від 29 січня 2015 року за № 12, видно, що смерть потерпілої ОСОБА_11 , настала від механічної асфіксії з поперековим переломом підязикової кістки, в результаті стискання шиї при удавленні петлею з хустки; Крім того, у потерпілої встановлені численні тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, що утворились щонайменше ніж від 14 ударів, різними знаряддями, в один і той же проміжок часу з невеликим інтервалом, були прижиттєвими і, мало вірогідно їх спричинення потерпілою самостійно при падінні з висоти власного зросту. (т. 1 а.с.177-189).

З висновку медико - криміналістичної експертизи від 17 лютого 2015 року за № 145 видно, про наявність у потерпілої ОСОБА_11 , у тім`яній області голови зліва, тілесного ушкодження від дії тупого твердого знаряддя з обмеженою контактуючою поверхнею На під`язикової кістці виявлений повний прямий перелом в області середньої третини лівого великого ріжка. Виявлені тілесні ушкодження, спричинені потерпілій прижиттєво (т. 1а.с.231-235).

Із покладеного в основу вироку, протоколу огляду місця події від 29 січня 2015 року, вбачається дані про те, що труп потерпілої ОСОБА_11 , було виявлено у веранді житлового будинку, де вона проживала разом із обвинуваченою ОСОБА_9 , із слідами насильницької смерті. Виявлені численні накладення речовини бурого кольору схожих на кров, на підлозі, стінах, предметах побуту, ручці дверей веранди, у вигляді бризок, та у виді підтікань мазків, плям та згустків та на уламках дерев`яного табурета.

На внутрішній частині вхідних дверей кімнат, якими користувалась обвинувачена, теж виявлені сліди речовини бурого кольору у вигляді крапель, а у житловій кімнаті обвинуваченої виявлене покривало та гумові калоші зі слідами речовини бурого кольору схожих на кров. На ліжку обвинуваченої ОСОБА_9 , виявлена та вилучена дублянка коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, а під стільцем виявлені жіночі речі з накладеннями речовини бурого кольору. Плями бурого кольору, схожих на кров, також були виявлені в умивальнику. Під час огляду встановлено, що порядок у кухні загального користування, житлових кімнатах будинку потерпілої та обвинуваченої не порушено, двері слідів злому не мають. (т. 1 а.с. 116-159)

Згідно з даними висновків медико криміналістичних експертиз речових доказів (молекулярно генетичних, імунологічних ) піднігтьовий вміст правої руки потерпілої містить генетичні ознаки крові потерпілої ОСОБА_11 та обвинуваченої ОСОБА_9 ; а також на фрагментах табурету, клейонки зі стіни, на покривалі, на одязі обвинуваченої ОСОБА_9 , гумових калош, спортивних штанів, светрі, футболці, дублянці, з речовини з відра умивальника її кімнати, виявлена кров людини походження якої від потерпілої ОСОБА_11 ( т. 1 а.с. 236-239, т. 2 а.с. 11-13, 17-18, 19-21, 22-24, 25-27, 28-30, 31-33, 35-38, 60-65).

Згідно з даними медико - криміналістичних експертиз від 4 лютого 2015 року за № 115, 116, речових доказів поверхні футболки (фуфайки), калошах, дублянки, спортивних штанів, які належать обвинуваченій ОСОБА_9 , виявлені накладення речовини червоно-коричневого кольору, у вигляді різнонаправлених бризок, які ймовірно, в передній частині могли утворитись як від розмахування закривавленим предметом так і від ударів по закривавленій поверхні. На задній поверхні футболки (фуфайки), на середніх і нижніх частинах рукавів светра, на передній і внутрішній поверхні коміра светра накладення речовини червоно-коричневого кольору мають вигляд помарок, механізм виникнення яких визначити не можливо, так як краї «розмиті» (т. 1 а.с. 214-218, 219-221, 226-230).

За таких обставин слід визнати, що винність ОСОБА_9 , в умисному вбивстві потерпілої ОСОБА_11 , доведена зібраними доказами. Будь-яких підстав не довіряти вказаним вище і наведеним у вироку доказам, колегія суддів не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх належності (достовірності) і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, об`єктивно досліджені і вірно оцінені судом першої інстанції.

Дії ОСОБА_9 , за частиною 1 ст. 115 КК України кваліфіковані судом правильно.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_9 про те, що вона не вчиняла вбивство потерпілої ОСОБА_11 , спростовуються, висновками судово-медичної експертизи від 29 січня 2015 року за № 12, з яких видно, що смерть потерпілої ОСОБА_11 , настала від механічної асфіксії з поперековим переломом підязикової кістки, в результаті стискання шиї при удавленні петлею з хустки та наявністю у потерпілої множинних тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, які утворились щонайменше ніж від 14 ударів, різними знаряддями, в один і той же проміжок часу з невеликим інтервалом, були прижиттєвими і, мало вірогідно їх спричинення потерпілою самостійно при падінні з висоти власного зросту. (т. 1 а.с.177-189).

Ці висновки узгоджуються з даними протоколу огляду місця пригоди від 29 січня 2015 року про виявлення численного накладення речовини бурого кольору схожих на кров, на підлозі, стінах, предметах побуту, ручці дверей веранди, у вигляді бризок, та у виді підтікань мазків, плям та згустків, на уламках дерев`яного табурета, на внутрішній частині вхідних дверей кімнат, якими користувалась обвинувачена. У житловій кімнаті обвинуваченої ОСОБА_9 , виявлені речові докази, а саме: покривало, гумові калоші, футболку (фуфайку), дублянку і жіночі речі зі слідами речовини бурого кольору схожих на кров. Плями бурого кольору схожих на кров також були виявлені і в умивальнику, яким користувалася обвинувачена.

За висновками медико - криміналістичної експертизи від 4 лютого 2015 року за № 116, на великій площі передньої поверхні футболки (фуфайки) та на рукавах, яка належить обвинуваченій ОСОБА_9 , у виявлених та вилучених з її кімнати на підлозі під стільцем, виявлені накладення речовини червоно-коричневого кольору, у вигляді різнонаправлених бризок, які в передній частині могли утворитись як від розмахування закривавленим предметом так і від ударів по закривавленій поверхні (т. 1 а.с. 214-218); за висновками медико - криміналістичної експертизи від 4 лютого 2015 року за № 115 на дублянці та спортивних штанях належних обвинуваченій ОСОБА_9 , виявлені накладення речовини червоно-коричневого кольору, окремі з яких могли утворитись від динамічного (при торканні) контакту з поверхнею, на якій була кров, а на спортивних штанях і від розмахування закривавленим предметом або ударом об закривавлену поверхню (т. 1 а.с. 219-221); за висновками медико - криміналістичної експертизи від 4 лютого 2015 року за №115 на калошах обвинуваченої виявлені плями та бризки речовини коричневого кольору, бризки утворитись від розмахування закривавленим предметом або від удару об закривавлену поверхню (т.1 а.с. 226-230); за висновками імунологічної експертизи від 20 лютого 2015 року за № 157 на покривалі, вилучено в частині будинку обвинуваченої, крові потерпілої; (т. 2 а.с. 11-13) за висновками імунологічної експертизи від 25 березня 2015 року за № 287 на гумових калошах, вилучених в ході огляду місця пригоди з кухні західної частини будинку, де проживала обвинувачена ОСОБА_9 , виявлена кров проходження якої від потерпілої ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 22-24); за висновками імунологічної експертизи від 11 березня 2015 року за № 290 на спортивних штанях що належать підозрюваній ОСОБА_9 , виявлені сліди крові, походження яких можливе від потерпілої; (т. 2 а.с. 19-21) за висновками імунологічної експертизи від 25 березня 2015 року за № 289 на светрі, який вилучений з кімнати підозрюваної ОСОБА_9 , походження якої можливе як від потерпілої ОСОБА_11 так і від ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 25-27); за висновками імунологічної експертизи від 11 березня 2015 року за № 291 видно, що на футболці ОСОБА_9 виявлена кров потерпілої ОСОБА_11 ; (т.2 а.с. 28-30) за висновками імунологічної експертизи від 25 березня 2015 року за № 288 на лівій полочці, рукавах дублянки ОСОБА_9 слідів крові походження якої як від потерпілої ОСОБА_11 та і від обвинуваченої ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 31-33); за висновками молекулярно-генетичної експертизи від 27 лютого 2015 року за № 20-208 видно про наявність на марлевій серветці зі зразком рідини з відра умивальника ОСОБА_9 виявлені клітини крові потерпілої; (т. 2 а.с. 35-38) за висновками молекулярно-генетичної експертизи від 26 лютого 2015 року за № 20-209 видно про наявність у піднігтьовому вмісті правої руки потерпілої містять генетичні ознаки крові потерпілої ОСОБА_11 та обвинуваченої ОСОБА_9 (т. 2 а.с.47-59); за висновками молекулярно-генетичної експертизи від 31 березня 2015 року за № 20-234 про те, що на фрагменті табурету сліди крові походження якої від потерпілої ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 60-65).

Як видно з висновків наведених експертиз на одязі обвинуваченої ОСОБА_9 та на речах житлового будинку характер накладень речовини червоно - коричневого кольору, яким є кров потерпілої ОСОБА_12 , у вигляді різно-направлених бризок та плям, що свідчить, про те, що вони утворитись від динамічного (при торканні) контакту з поверхнею, на якій була кров, від розмахування закривавленим предметом або ударом об закривавлену поверхню.

Ці висновки наведених експертиз по механізму утворення слідів корові є науково обґрунтовані, не викликають сумніву і спростовують доводи апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_9 і її захисника ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_9 не вчиняла вбивство потерпілої ОСОБА_11 .

Щодо доводів обвинуваченої ОСОБА_9 і її захисника ОСОБА_10 , про відсутність мотиву та мети в обвинуваченої на вбивство потерпілої ОСОБА_11 .

Ці доводи є безпідставними. Як видно з вироку суду, суд першої інстанції встановив що між потерпілою ОСОБА_11 і обвинуваченою ОСОБА_9 спочатку виникли невдоволення з приводу зволікання потерпілою оформлення правовстановлюючих документів на будинок з метою його продажу обвинуваченій. На ґрунті цих зволікань, між ними виникали сварки про що підтверджують в судових засіданнях свої показання свідки, зокрема ОСОБА_17 , повідомила, що до вбивства потерпілої, обвинувачена ОСОБА_9 скаржилася на те, що часто свариться з ОСОБА_11 , через відсутність у потерпілої документів на будинок, який вона має на меті купити. Про це підтвердив в судових засіданнях і потерпілий ОСОБА_8 , що при його зустрічах з загиблою матір`ю ОСОБА_11 , остання неодноразово скаржилась на лайки з ОСОБА_9 і попереджала його, як сина, бути з нею обережним. Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченої і її захисника про дружні стосунки між потерпілою і обвинуваченою є надуманими.

Про конфлікт який відбувся між потерпілою ОСОБА_11 і обвинуваченою ОСОБА_9 , який відбувся 28 січня 2015 року на веранді у вечірній час , маються свідчення свідка ОСОБА_18 і його дружини ОСОБА_17 , які в судовому засіданні дали показання "про голосну розмову" між потерпілою і обвинуваченою, яку у себе вдома розцінили як лайку. Факт вживання алкоголю обвинуваченою ОСОБА_9 і свідками ОСОБА_18 та ОСОБА_17 на протязі 28 січня 2015 року підтвреджує висновки суду, що обвинувачена спілкувалась з особами, які вживають спиртні напої.

На підставі наведених доказів, суд першої інстанції, дійшов до висновку який зазначив у вироку, що за час проживання, між обвинуваченою ОСОБА_9 , та потерпілою ОСОБА_11 , склалися неприязні стосунки і 29 січня 2015 року на їх ґрунті, під час чергової сварки яка переросла в бійку, під час якої потерпіла пошкодила обличчя обвинуваченої ОСОБА_9 , у останньої раптово виник умисел на позбавлення життя потерпілої, який вона і реалізувала, спочатку нанесенням численних ударів табуретом і його фрагментами в життєво важливі органи тіла потерпілої, а потім умисним стисканням шиї потерпілої її хусткою, внаслідок чого виникла механічна асфіксія і смерть потерпілої. Тобто мотивами вбивства потерпілої ОСОБА_20 , з боку обвинуваченої ОСОБА_9 , є неприязні особисті стосунки і обопільна сварка яка переросла в бійку під час якої у обвинуваченої виник умисел на умисне вбивство потерпілої. З такими висновками суду, погоджується і колегія суддів. Тому доводи апеляційних скарг обвинуваченої і її захисника про те, що суд першої інстанції взагалі не встановив мотиви вбивства потерпілої є помилковими і безпідставними.

Висновки наведених експертиз спростовують доводи апеляційних скарг обвинуваченої і її захисника про те, що її особисті речі не можуть визнаватися речовими доказами, оскільки, були сфальсифіковані працівниками міліції, так як тривалий час проводився огляд місця події, мали вільний доступ до її кімнат і замарані кров`ю іншими особами. З висновків судової молекулярно-генетичної експертизи від 31 березня 2015 року за № 20-234, видно, що проводилося дослідження генетичних ознак крові свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_17 , з метою перевірки причетності до вбивства ОСОБА_11 . За висновком експертизи, генетичних ознак крові цих свідків на фрагменті табурета не виявлено (т.2 а.с.64). Отже, будь-яких даних у межах даного кримінального провадження про причетність до вбивства ОСОБА_11 , інших осіб немає. Відомості про скарги чи клопотання з приводу проведення слідчих дій органами досудового слідства, примушування обвинуваченої до визнання провини у вчиненні вбивства та з приводу речових доказів про визнання їх неналежним чи недопустимим, від обвинуваченої і її захисника до прокурора чи до суду, в матеріалах кримінального провадження відсутні. Такі клопотання не заявлялися і в судових засіданнях, згідно технічної фіксації судових засідань.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої і її захисника про те, що суд першої інстанції обмежився проголошенням висновків експертиз і не оглядав речові докази в судовому засіданні, не з`ясував дійсну вагу табурета, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, не піддають сумніву законність вироку, оскільки, таких клопотаннь від учасників кримінального провадження до суду не надходило, а відповідно до ст. 7 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний дотримуватися загальних засад кримінального провадження. На учасників кримінального провадження покладається принцип їх змагальності та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Щодо до доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_9 про те, що проведені в межах кримінального провадження експертизи, не виявили слідів її пальців рук на табуретці, якою побили потерпілу, на хустці якою задушили потерпілу ОСОБА_11 , і на одязі потерпілої ОСОБА_11 , є підтвердженням її невинуватість у вчинені злочину, та сумнівів захисника ОСОБА_10 про походження слідів крові потерпілої на поверхні дублянки, светра, який був під дублянкою на блузці, яка знаходилась під светром.

Ці доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 , і її захисника ОСОБА_10 є безпідставними, оскільки, ніяким чином не спростовують винуватість ОСОБА_9 , у вчиненні інкримінованого злочину, не піддають сумніву в законності вироку щодо ОСОБА_9 , і спростовуються дослідженими судом першої інстанції висновками проведених у кримінальному провадженні експертиз, відповідно до яких на одязі обвинуваченої: на дублянці, светрі, футболці, спортивних штанях, на калошах, виявлені сліди крові походження яких від потерпілої ОСОБА_11 у виді різно-направлених бризок, які утворилися як від розмахування закривавленим предметом так і ударів по закривавленій поверхні та у виді помарок (т. 1 а.с. 124-218, 219-221, 226-230).

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_9 і захисника ОСОБА_10 з приводу не можливості обвинуваченою використання табурета при вчиненні вбивства потерпілої. Ці доводи є безпідставними і спростовуються наступним. Із висновку судово-медичної експертизи від 29 січня 2015 року за № 12, видно, що смерть потерпілої ОСОБА_11 , настала від механічної асфіксії з поперековим переломом під`язикової кістки, в результаті стискання шиї при удавленні петлею з хустки; та встановлена наявність у потерпілої множинних тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, утворились щонайменше ніж від 14 ударів, різними знаряддями, в один і той же проміжок часу з невеликим інтервалом, були прижиттєвими і, мало вірогідно їх спричинення потерпілою самостійно при падінні з висоти власного зросту (т. 1 а.с.177-189); із висновку молекулярно-генетичної експертизи від 31 березня 2015 року за № 20-234 видно про наявність на фрагменті табурету, слідів крові, походження якої від потерпілої ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 60-65); із висновку медико - криміналістичної експертизи від 17 лютого 2015 року за № 145 видно, про наявність у потерпілої у тіменній області голови зліва тілесного пошкодження від дії тупого твердого знаряддя з обмеженою контактуючою поверхнею (т. 1а.с.231-235).

Дані висновки свідчать про те, що тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_11 , утворилися від дії тупого твердого знаряддя з обмеженою контактуючою поверхнею, що не виключається, як від дії табурета так і його фрагментів, оскільки на них виявлені сліди крові потерпілої. Відповідно до висновків експертів, сліди крові на одязі дублянці, светрі спортивних штанях, на калошах, які виявлені і вилучені у кімнаті обвинуваченої ОСОБА_9 і які їй належали утворилися від динамічного (при торканні) контакту з поверхнею, на якій була кров, а на спортивних штанах і від розмахування закривавленим предметом. Відповідно суд першої інстанції, цілком вірно дійшов до висновку, що вбивство ОСОБА_11 , вчинила обвинувачена ОСОБА_9 , за допомогою спочатку такого знаряддя як табурет, а потім і уламками від нього, заподіявши численні тілесні ушкодження, а за допомогою хустки, яка була на шиї у потерпілої, стиснула шию, переламала під`язикову кістку, в результаті чого виникла її смерть.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що судова медична експертиза від 29 січня 2015 року за № 12 в п. 13-14 (т.1 а.с. 177-180) вказує, про те, що в момент заподіяння тілесних ушкодження потерпіла могла знаходитися як у вертикальному так і горизонтальному положенні лицем до нападника, що виключає обґрунтованість доводів обвинуваченої про її похилий, і не спроможність нанести щонайменше 14 ударів по тілу потерпілої. За висновками судової медичної експертизи від 29 січня 2015 року за № 12 (т.1 а.с. 177-180) тілесні ушкодження утворилися щонайменше від 14 ударів, різними знаряддями, тобто не цілим табуретом, а різними знаряддями з обмеженою контактною поверхнею, що можуть бути і фрагменти розламаного табурета. Ці висновки наведеної експертизи повністю спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченої і її захисника, про те, що обвинувачена ОСОБА_9 , ., як жінка похилого віку (67 років) з гіпертонічною хворобою, була не в змозі піднімати і наносити 14 разів удари табуретом по тілу потерпілої та з такою фізичною силою, що він розпався навпіл і підтверджують їх безпідставність.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_9 , про наявність у піднігтьовому вмісті потерпілої ОСОБА_11 , клітин її крові, є наслідками частих кровотеч з носу від гіпертонічної хвороби серця, під час яких, потерпіла ОСОБА_11 , надавала їй допомогу і не є доказами причетності до її вбивства, на думку колегії суддів є безпідставними і спростовуються висновками проведених у справі експертиз. Зокрема, із висновку молекулярно - генетичної експертизи від 26 лютого 2015 року за № 20-209 видно про наявність у піднігтьовому вмісті правої руки потерпілої генетичних ознак крові потерпілої ОСОБА_11 та обвинуваченої ОСОБА_9 ; генетичні ознаки слідів крові і клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_11 , збігаються із зразками крові самої потерпілої ОСОБА_11 (т. 2 а.с.47-59). За висновком судової медичної експертизи від 23 березня 2015 року за № 49 тілесні ушкодження, у вигляді саден обличчя ОСОБА_9 могли утворитись внаслідок травматичної дії нігтьових пластин нападника, в момент нанесення ушкодження і не виключається виділення незначної кількості крові (т. 1 а.с. 183). З висновку судово-медичної експертизи від 29 січня 2015 року за № 12, видно, що у потерпілої виявлені множинні тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, утворились щонайменше ніж від 14 ударів, різними знаряддями, які супроводжувалися кровотечами і що підтверджується даними огляду місця пригоди від 29 січня 2016 року (т. 1 а.с. 116-159).

Отже, молекулярно генетична експертиза від 26 лютого 2015 року за № 20-209 повністю підтверджує висновки суду першої інстанції про те, що 29 січня 2015 року в період часу з 8 до 9 години у веранді будинку відбулася сварка, яка переросла у бійку з потерпілою ОСОБА_11 і обвинуваченою ОСОБА_9 , під час якої потерпіла ОСОБА_11 пошкодила обличчя обвинуваченої ОСОБА_9 , в результаті чого піднігтьовому вмісті правої руки потерпілої містяться генетичні ознаки крові її і обвинуваченої ОСОБА_9 , з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_9 і її захисника ОСОБА_10 про те, що вміст крові і піднігтьовому вмісті правої руки потерпілої ОСОБА_11 з`явилися внаслідок надання їй допомоги при кровотечі з носа, спростовуються висновками тієї ж молекулярно генетичної експертизи від 26 лютого 2015 року за № 20-209 про те, що в піднігтьовому лівої руки потерпілої ОСОБА_11 , збігаються із зразками крові самої потерпілої ОСОБА_11 і відсутні генетичні ознаки крові обвинуваченої ОСОБА_9 , що свідчить про непослідовність її показань і безпідставність доводів апеляційної скарги в цій частині (т. 2 а.с.47-59).

Крім того, доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_9 , що сліди її крові під нігтями потерпілої виникли за 2-3 дні до події, коли у неї з носа пішла кров, а потерпіла прибирала за нею, є безпідставними і спростовуються висновками судових експертиз, відповідно до яких у піднігтьовому вмісті ОСОБА_11 виявлені змішані сліди крові потерпілої та обвинуваченої, крові на потерпілій ОСОБА_11 до дня її вбивства на ній не було. Крім того, її пояснення про штучне створення сторонніми особами слідів крові на її одязі та взутті також є нелогічними, оскільки з моменту, коли вона пішла до ОСОБА_17 і до моменту виявлення трупу свідком ОСОБА_16 , пройшов незначний проміжок часу, сторонніх осіб він біля будинку і на місці органи досудового слідства не встановили. Значна частина слідів крові утворилась від розмахування закривавленим предметом, або від удару об закривавлений предмет, тобто від того, що кров бризкала з предмету чи тіла. Відсутність в піднігтьовому вмісті обвинуваченої ОСОБА_9 клітин крові потерпілої ОСОБА_11 ніяким чином не спростовує її провину у вчиненні вбивства потерпілої, оскільки, сліди крові виявлені на її одязі. Вказані висновки імунологічних, медико-криміналістичних та молекулярно-генетичних експертиз спростовують вказані доводи апеляційної скарги обвинуваченої і її захисника.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 про те, що суд першої інстанції, невірно оцінив висновки імунологічної експертизи, вказавши, що на спортивних брюках обвинуваченої ОСОБА_9 , є сліди крові походження яких можливе від потерпілої ОСОБА_11 , про те фактично і відповідно до висновку експертизи за № 160 на спортивних брюках ОСОБА_9 , експерти дійшли до висновку, що походження виявлених слідів крові, неможливе від потерпілої ОСОБА_11 (т.2а.с.15,105).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не допустив помилки в оцінці доказів, оскільки, відповідно до матеріалів кримінального провадження, для експертного дослідження направлялися дві пари спортивних штанів.

Зокрема, із висновку судової медичної експертизи від 20 лютого 2015 року за № 160 видно що на спортивних штанях, темно синього кольору, довжиною 68 см., шириною 39 см., які належать ОСОБА_9 , знайдено кров людини походження якої від ОСОБА_9 і не можливе від потерпілої ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 14-16).

Із висновку імунологічної експертизи від 11 березня 2015 року за № 290 видно, що на спортивних штанях, темного синього кольору, довжиною 86 см., і шириною 42 см., кольору, які виявлені на підлозі під стільцем у кімнаті підозрюваної ОСОБА_9 , виявлені сліди крові, походження яких можливе від потерпілої ОСОБА_11 і неможливо від обвинуваченої ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 19-21).

Щодо доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 про те, що тілесні ушкодження, які виявлені 29 січня 2015 року на обличчі у обвинуваченої ОСОБА_9 , які на думку захисника, спростовують бійку між потерпілою і обвинуваченою.

Колегія суддів вважає що ці доводи є безпідставними і спростовуються висновком судової медичної експертизи від 23 березня 2015 року за № 49 про те, що тілесні ушкодження, у вигляді саден обличчя ОСОБА_9 , могли утворитись внаслідок травматичної дії нігтьових пластин нападника, в момент нанесення ушкодження, не виключається виділення незначної кількості крові (т. 1 а.с. 183). Свідки ОСОБА_18 і ОСОБА_21 , які разом з обвинуваченою ОСОБА_9 , проводили спільно час 28 січня 2015 року, в судовому засіданні не підтвердили, що на її обличчі були тілесні пошкодження, в тому числі, які виникли від її падіння на дорозі. Факт кровотечі з рани обвинуваченої ОСОБА_9 , підтверджується: висновками молекулярно-генетичної експертизи від 26 лютого 2015 року за № 20-209 про наявність у піднігтьовому вмісті правої руки потерпілої генетичних ознак крові потерпілої ОСОБА_11 та обвинуваченої ОСОБА_9 (т. 2 а.с.47-59); висновком імунологічної експертизи від 25 березня 2015 року за № 289 про наявність слідів крові на светрі, який вилучений з кімнати підозрюваної ОСОБА_9 , походження якої можливі як від потерпілої ОСОБА_11 так і від ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 25-27); висновком імунологічної експертизи від 25 березня 2015 року за № 288 про наявність на лівій полочці, рукавах дублянки ОСОБА_9 слідів крові походження якої як від потерпілої ОСОБА_11 та і від обвинуваченої ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 31-33); висновком молекулярної генетичної експертизи від 20 лютого 2015 року за № 158 видно про наявність на шапці підозрюваної ОСОБА_9 , крові походження якої можливе від самої підозрюваної (т. 2 а.с. 82-84).

Тому твердження захисника, що висновки судової медичної експертизи, щодо давності моменту виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , спростовують висновки суду у вироку про те, що саме під час сварки 29 січня 2015 року, в період з 8 до 9 години, потерпіла ОСОБА_11 , подряпала ОСОБА_9 , щоку є безпідставними. Експерт вказав (т.1 а.с.182) час виникнення тілесних ушкоджень до однієї доби до моменту освідчення ОСОБА_9 29 січня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що суд першої інстанції, при призначенні їй покарання, не врахував її похилий вік, хворобливий стан і про те що на обліку у психіатра і нарколога не перебувала, як підстави для скасування вироку і її виправдання, є безпідставними.

Як видно з вироку суду, при визначенні обвинуваченій ОСОБА_9 , покарання суд врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який відносяться до особливо тяжких злочинів, особу винної, яка характеризуються посередньо, раніше не була судима. Пом`якшуючих її покарання обставин, судом не встановлено. До обтяжуючих її покарання обставин суд визнав скоєння злочину щодо особи похилого віку. Не визнання своєї провини обвинуваченою ОСОБА_9 , суд першої інстанції визнав бажанням обвинуваченої уникнути відповідальності за скоєне та виправдати себе. Суд встановив про відсутність каяття ОСОБА_9 за вчинене вбивство.

На підставі цих даних про особу обвинуваченої, з врахуванням встановлених судом фактичних обставини, суд першої інстанції, дійшов висновку, що достатнім та необхідним для її виправлення, попередження нових злочинів, буде покарання у вигляді позбавлення волі. З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Крім того, покарання у виді 10 років позбавлення волі, яке за своїм розміром не є максимальним за вчинення злочину передбаченого частиною 1 ст. 115 КК України, а тому на думку колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання за своїм розміром визначене і з врахуванням таких даних про особу винної, як її похилий та хворобливий стан за віком і про те що на обліку у психіатра і нарколога не перебувала, про які зазначає в апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 .

На думку колегії суддів, суд першої інстанції виконав вимоги ст.. 50 і 65 КК України і призначив обвинуваченій ОСОБА_9 покарання яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі винної та обставинам, що пом`якшують та обтяжують її покарання, і за своїм видом і розміром не є м`яким чи суворим, а є достатнім для запобігання вчиненню нею нових злочинів. Підстав для пом`якшення призначеного покарання обвинуваченій ОСОБА_9 колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_9 і її захисника ОСОБА_10 з приводу свідчень ОСОБА_14 .

Перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів дійшла висновку, що посилання суду першої інстанції в мотивувальній частині вироку на показання свідка ОСОБА_14 , як на докази провини ОСОБА_9 у вчиненні умисного вбивства потерпілої ОСОБА_11 необхідно виключити При цьому колегія суддів виходить з наступного. Показання свідка ОСОБА_14 є показаннями з чужих слів. Показання про обставини вчинення злочину, ОСОБА_14 начебто отримала безпосередньо від ОСОБА_9 під час їх спільного перебування в ізоляторі тимчасового тримання Путильського РВ УМВС України в Сумській області.

Відповідно до частини 4 ст.. 97 КПК України суд може визнати допустимими доказами показання з чужих слів, якщо сторони погоджуються визнавати їх доказами. Обвинувачена ОСОБА_9 заперечує про те, що вона розповідала про обставини начебто вчинення нею злочину і разом з захисником як учасники кримінального провадження заперечують визнавати їх доказами. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що покарання свідка ОСОБА_14 є недопустимим доказом і підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.

Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_9 і її захисника адвоката ОСОБА_10 підлягають до часткового задоволення, в частині виключення із мотивувальної частини вироку посилання суду, як на доказ, показів свідка ОСОБА_14 , а інші доводи їх апеляційних скарг є безпідставними, а вирок суду, щодо ОСОБА_9 , є законним.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_9 і її захисника адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 21 вересня 2015 року відносно ОСОБА_9 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку посилання суду, як на доказ, на показання свідка ОСОБА_14 .

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_9 строк тримання під вартою з 30 січня 2015 року по 14 березня 2016 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вимог частини 5 ст.72 КК України.

У іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_9 в цей же строк з дня вручення їй копії даної ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2