№1-кс/638/3580/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
Слідчого судді: ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2
розглянув внесене в кримінальному провадженні № 00005752 слідчим СВ Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1
Клопотання обґрунтовує тим, що: 16.11.2016 року до відділу поліції звернулась ОСОБА_3 з повідомлення про те, що 17.09.2016 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа автомобілем марки ВАЗ. За даним фактом відомості внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 289 КК України. На початку вересня 2016 року ОСОБА_3 прийняла рішення продати автомобіль та розмістила об`яву у мережу інтернет. 17.09.2016 року о 11-00 год. чоловік на ім`я ОСОБА_4 запропонував зустрічтися. Чоловік потерпілої передав ОСОБА_4 транспортний засіб з умовою виплати частками грошових коштів. Після цього чоловік на ім`я ОСОБА_4 зник. 17.11.2016 року у подвір`ї підприємства «Міст експрес» було виявлено автомобіль ВАЗ.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.1 ст 172 КПК України їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Відповідно до ст. ст. 168 ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.

Відповідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено, що існують ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. ст. 40,131,132,170,171 КПК України,-
СЛІДЧИЙ СУДДЯ УХВАЛИВ:

Клопотання внесене в кримінальному провадженні № 00005752 слідчим СВ Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 про арешт майна залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1