26.05.2016
Справа № 760/6983/16-к
Провадження № 1-кс/4565/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на постанову слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м.Києві про закриття кримінального провадження № 0008432 від 27.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
14.04.2016 року скаржник звернувся до суду із скаргою, посилаючись на те, що 31.03.2016 року слідчим Солом`янського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0008432 від 27.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Однак скаржник вважає, що визначені слідчим підстави для закриття кримінального провадження не обгрунтовані, а тому просив скасувати постанову слідчого Солом`янського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0008432 від 27.09.2014 року, копію якої було отримано по пошті 11.04.2016 року, та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.
В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримала і просила задовольнити
В судове засідання слідчий не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлений належним чином, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, як рішення про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що, в провадженні слідчого Солом`янського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0008432 від 27.09.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
31.03.2016 року слідчим Солом`янського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 за результатом розгляду матеріалів досудового розслідування, винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Разом з тим, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевірити, чи було дотримано органом досудового слідства вимоги ст. 284 КПК України. Проте, слідчим такі вимоги закону дотримано не було.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Разом з цим, постанова від 08.01.2015 року про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування з огляду на зміст заяви про кримінальне правопорушення.
Між тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину можливо у разі встановлення, що діяння мало місце, але кримінальним законом воно не визнається злочином, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки складу злочину, але внаслідок малозначності не становить суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним; діяння вчинено в стані необхідної оборони або крайньої необхідності; мало місце добровільна відмова від вчинення злочину; особа не є суб`єктом злочину або не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність.
Водночас, зі змісту постанови не вбачається, що слідчим перевірялось повідомлення заявника та всім вказаним ним даним надано належної оцінки. Окрім того, слідчим не наведено належного обґрунтування щодо можливості з`ясування обставин правопорушення шляхом допиту самого заявника або свідків щодо обставин події, учасниками чи очевидцями яких вони були. Такі дані в змісті постанови відсутні.
Отже, не встановивши наявність події злочину, слідчий прийшов до передчасного висновку про відсутність складу злочину.
За змістом ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, передбачених частиною першою цієї статті, які підлягають доказуванню, адже мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком деяких випадків, покладається на слідчого, прокурора.
Так, зі змісту постанови про закриття кримінального провадження, не вбачається, що слідчий проводив досудове слідство,і на підставі яких даних він прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.
Між тим, з оскарженої постанови убачається , що слідчим не був визначений той обсяг слідчих дій, які необхідно вчинити у даному кримінальному провадженні, та не визначено, які процесуальні дії виконані, тобто які долучені та досліджені документи, допитані особи, дані щодо яких наявні в матеріалах цього провадження, та за обставинами, що підлягають у ньому доказуванню.
Виходячи з цього, документального підтвердження виконання вимог закону, що під час досудового розслідування було вжито необхідних заходів для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, немає, а тому питання про наявність чи відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відповідно до вимог КПК України слідчим належним чином і з достатньою повнотою не з`ясовані, внаслідок чого прийняте ним рішення про закриття цього кримінального провадження, вважаю передчасним і безпідставним.
Таким чином, за результатами розгляду скарги слідчий суддя, ознайомившись з постановою, якою закрито кримінальне провадження, заслухавши пояснення представника скаржника, не може погодитись, що постанова слідчого є обґрунтованою, а досудове слідство проведено належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.
За таких обставин, за результатами перевірки законності прийнятого рішення, зважаючи на те, що скарга є обґрунтованою, слідчий суддя вбачає підстави для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 303- 309, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Скасувати постанову слідчого Солом`янського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0008432 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1