Справа № 204/3541/15-К
1-КП/204/38/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0001214 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч АР Крим, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 05 вересня 2000 року Керченським міським судом АР Крим за ч. 3 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК УРСР 1960 року до 7 років позбавлення волі. Звільнений 24 квітня 2007 року по відбуттю строку покарання з Дар`ївської ВК № 10 Херсонської області;

- 29 липня 2008 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 315, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 10 березня 2011 року з Олексіївської ВК № 25 Харківської області за постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2011 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 14 днів позбавлення волі;

- 27 січня 2012 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2012 року вирок Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2012 року змінено: ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до арешту на строк 6 місяців;

- 07 травня 2012 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до арешту на строк 6 місяців. Звільнений з-під варти з залу суду 07 травня 2012 року по відбуттю строку покарання;

- 16 серпня 2012 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 17 травня 2013 року з Олексіївської ВК № 25 Харківської області по відбуттю строку покарання,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

18 травня 2015 року, приблизно о 12.20 годин, ОСОБА_6 , знаходячись на вул. Новокримській у м. Дніпропетровську, на тротуарі між будинком № 25 по вул. Фабрично-Заводській та дитячим садком № 163, керуючись раптово виниклим злочинним умислом на відкрите викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, побачив раніше йому незнайому потерпілу ОСОБА_7 та визначив майно останньої, а саме жіночу сумку чорного кольору, як предмет свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_6 , наблизившись до потерпілої ОСОБА_7 зі сторони обличчя, з метою подавити волю останньої до можливого опору обхопив потерпілу правою рукою за стегна, лівою рукою вирвав з її рук, які були зігнуті біля грудей, жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходилось наступне майно:

- мобільний телефон «Nokia 3100» рожевого кольору, імеі: НОМЕР_1 , вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 2478-15 від 25 травня 2015 року з урахуванням зносу становить 170 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить;

- мобільний телефон «Nokia XpressMusic» білого кольору, імеі: НОМЕР_3 , вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 2478-15 від 25 травня 2015 року з урахуванням зносу становить 719,60 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить;

- навушники для телефону в чохлі білому, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять;

- гаманець рожевого кольору, в якому знаходилися 450 гривень, купюрами: 1 купюра 200 гривень, 2 купюри по 100 гривень та 1 купюра 50 гривень, а також два долари США, купюрами по 1 долару США, які знаходились у потерпілої в гаманці у якості талісманів;

- ключі від квартири, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять;

- паспорт громадянина України на ім`я потерпілої;

- три банківські картки «Приват Банк»,

після чого намагався зникнути з місця злочину, однак не отримав можливості розпорядитися майном, що належить ОСОБА_7 , з причин, які не залежали від його волі, так як з викраденим майном був затриманий ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, намагаючись викрасти майно потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 1339 гривень 60 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому злочині не визнав і пояснив, що приблизно о 12.00-13.00 годині 18 травня 2015 року він йшов по вулиці десь в районі вул. Титова та вул. Робочої у м. Дніпропетровську. Йому було сумно. Тому, коли він побачив раніше йому незнайому ОСОБА_7 , яка йшла йому назустріч та утримувала у руці сумку, то він вирішив «приколотися». Коли він та ОСОБА_7 порівнялися, він двічі смикнув за сумку, яку ОСОБА_7 тримала в руці. Вирвати сумку з рук ОСОБА_7 йому не вдалося, оскільки остання почала чинити йому супротив та звати на допомогу. Далі підбіг якийсь чоловік, який схопив його за ноги та повалив на землю. Через декілька хвилин з`явилися двоє міліціонерів, які його затримали.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні не оспорював дату, час та місце розглядуваних подій. Однак в обґрунтування своєї позиції щодо невизнання винуватості в інкримінованому злочині обвинувачений ОСОБА_6 стверджував, що не мав корисливого мотиву, а смикнув два рази за сумку потерпілої з хуліганських спонукань. Також обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що йому не вдалося забрати сумку у потерпілої, та, якщо-б він дійсно бажав це зробити, то він би це зробив, оскільки має фізичну перевагу над потерпілою.

Недивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винуватість в інкримінованому злочині підтверджується дослідженими по кримінальному провадженню доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що приблизно о 12.00 годині в один з днів травня 2015 року вона йшла по вул. Новокримській у м. Дніпропетровську. Їй назустріч йшов до того незнайомий їй ОСОБА_6 , який, коли вони зрівнялися, раптово схопив її однією рукою за стегна, а іншою рукою схопив її сумку та вирвав сумку з її рук. Вона почала кликати на допомогу, на що підбіг незнайомий чоловік, який збив ОСОБА_6 з ніг, одразу після чого прибули працівники міліції та затримали ОСОБА_6

- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що в один з днів травня 2015 року, приблизно в обідній час, він йшов по вул. Новокримській у м. Дніпропетровську та побачив метрах в 10-15 жінку, яка йшла по тій же вулиці. Потім він побачив, як до вказаної жінки підійшов ОСОБА_6 та обхопив жінку руками за стегна. Після цього жінка почала кричати, на що він відреагував та вигукнув: «Стоять!», але ОСОБА_6 не відреагував. Далі ОСОБА_6 вирвав сумку з рук жінки та почав віддалятися він неї. Він підбіг до ОСОБА_6 , схопив його ззаду за ноги та повалив ОСОБА_6 на землю. Практично відразу на місці події з`явилися два співробітника міліції, які затримали ОСОБА_6

- протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 травня 2015 року, згідно якого ОСОБА_7 просить органи міліції притягти до відповідальності невідомого чоловіка, який 18 травня 2015 року, біля 12.20 годин, біля буд. № 25 по вул. Фабрично-Заводській в м. Дніпропетровську, відкрито, шляхом ривка, викрав її сумку (арк. 8 кримінального провадження);

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 18 травня 2015 року, згідно яких в присутності двох понятих була оглянута відкрита ділянка місцевості, що розташована біля буд. АДРЕСА_2 , де в момент огляду ОСОБА_6 в руках тримає жіночу сумку чорного кольору зі шкірозамінювача. У вказаній сумці знаходилися: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , 1966 року народження, навушники, ліхтарик сріблястого кольору, ключниця шкіряна червоного кольору, гаманець рожевого кольору зі шкірозамінювача, в якому знаходились грошові кошти у сумі 453 гривні та 2 долари США, мобільний телефон «Nokia XpressMusic» сріблясто-білого кольору, іmеі: НОМЕР_3 , мобільний телефон «Nоkіа» рожевого кольору, іmеі: НОМЕР_5 (арк. 9-21 кримінального провадження);

- висновком експерта № 2310е від 20 травня 2015 року, згідно якого у ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень або наслідків від їх загоєння на голові, обличчі, тулубі та кінцівках не виявлено (арк. 34 кримінального провадження);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 травня 2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_8 , в присутності двох понятих, під фотознімком № 3 впізнав ОСОБА_6 , який 18 травня 2015 року, приблизно о 12.20 годин, знаходячись біля буд. № 25 по вул. Фабрично-Заводській в м. Дніпропетровську, відкрито намагався заволодіти майном жінки (арк. 39-42 кримінального провадження);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19 травня 2015 року, згідно якого за участю підозрюваного ОСОБА_6 та в присутності двох понятих було встановлено, що ОСОБА_6 приблизно о 12.20 годин 18 травня 2015 року йшов зі сторони вул. Тітова в м. Дніпропетровську вбік вул. Будівельників у м. Дніпропетровську. Ідучи по тротуару між будинком № 25 по вул. Фабрично-Заводській в м. Дніпропетровську, ОСОБА_6 побачив незнайому йому раніше жінку, яка йшла йому назустріч та тримала в правій руці жіночу сумку чорного кольору та у ОСОБА_6 виник раптовий умисел, спрямований на відкрите заволодіння вказаною жіночою сумкою. Порівнявшись з невідомою йому жінкою, ОСОБА_6 , зробивши крок вбік вказаної жінки, з метою подавити волю останньої до можливого опору, обхопив жінку двома руками за стегна та намагався звалити її на землю, однак, оскільки остання опиралася діям підозрюваного, він правою рукою обхопив жінку, при цьому вона вже тримала сумку двома руками біля грудей. ОСОБА_6 вирвав з рук жінки вказану сумку, після чого почав рухатися вбік вул. Тітова по вул. Новокримській в м. Дніпропетровську, однак, відбігши від потерпілої на відстань близько п`яти метрів, був зупинений раніше невідомим йому чоловіком, який, схопивши підозрюваного за ногу, звалив його на землю (арк. 89-93 кримінального провадження);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 2478-15 від 25 травня 2015 року, згідно якого станом на 18 травня 2015 року залишкова вартість мобільного телефону «Nokia 3100» рожевого кольору, іmеі: НОМЕР_1 з урахуванням зносу становить 170 гривень; станом на 18 травня 2015 року залишкова вартість мобільного телефону «Nokia XpressMusic» білого кольору іmеі: НОМЕР_3 , з урахуванням зносу становить 719,60 гривень (арк. 98-102 кримінального провадження);

- речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме: мобільним телефоном «Nokia 3100» рожевого кольору, імеі: НОМЕР_1 , мобільним телефоном «Nokia XpressMusic» білого кольору, імеі: НОМЕР_3 , навушниками для телефону в чохлі білому, гаманцем рожевого кольору, ключами від квартири, паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , трьома банківськими картками «Приват Банк» (арк. 22-23 кримінального провадження);

Оцінюючи досліджені докази по кримінальному провадженню в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому злочині знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні. При цьому суд зауважує, що ствердженням обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не виривав з рук потерпілої ОСОБА_7 сумку, протипоставлені протилежні ствердження самої потерпілої, а також свідка ОСОБА_8 . Крім того, як зазначалося вище, згідно протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 18 травня 2015 року в присутності двох понятих була оглянута відкрита ділянка місцевості, що розташована біля буд. АДРЕСА_2 , де в момент огляду ОСОБА_6 в руках тримав жіночу сумку чорного кольору (арк. 9-21 кримінального провадження). З огляду на відзначені обставини суд приходить до переконання, що ствердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не виривав з рук потерпілої ОСОБА_7 сумку, не відповідають дійсності.

Ствердження обвинуваченого ОСОБА_6 про відсутність у нього корисливого мотиву, а також про те, що він двічі смикнув за сумку потерпілої з хуліганських спонукань, суд розцінює як засіб захисту обвинуваченого ОСОБА_6 та спробу з його боку пом`якшити свою кримінальну відповідальність. До такого висновку суд прийшов, приймаючи до уваги встановлений судом факт заволодіння ОСОБА_10 сумкою потерпілої ОСОБА_7 . Також на підтвердження корисливого мотиву ОСОБА_6 при заволодінні сумкою потерпілої ОСОБА_7 свідчить те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, в тому числі й за вчинення грабежу, тобто усвідомлював характер вчинюваних ним злочинних дій.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані прокурором, який підтримував державне обвинувачення в суді, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого. Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Вчинений злочин відноситься до категорії тяжких. Обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий. У якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого. суд враховує рецидив злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 належить стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення по кримінальному провадженню судово-товарознавчої експертизи № 2478-15 від 25 травня 2015 року у сумі 61,50 гривень.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередню тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з дати набрання даним вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з дати затримання 18 травня 2015 року до дати набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 61 (шістдесят одну) гривню 50 (п`ятдесят) копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2478-15 від 25 травня 2015 року на користь держави (ДНДІСЕ, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 17, оф. 361, ).

Речові докази: мобільний телефон «Nokia 3100» рожевого кольору, імеі: НОМЕР_1 , мобільний телефон «Nokia XpressMusic» білого кольору, імеі: НОМЕР_3 , навушники для телефону в чохлі білому, гаманець рожевого кольору, ключі від квартири, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , три банківські картки «Приват Банк» - залишити законному власнику потерпілій ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Не пізніше наступного дня надіслати копію вироку потерпілій.
Суддя ОСОБА_1