Справа № 459/3206/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/138/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001549 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червоноград Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21.01.2014року за ч.3 ст.296 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі та звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

за ч.3 ст.296 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

та потерпілого ОСОБА_9 ,

за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 01 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, та призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21.01.2014 року та остаточно призначено покарання у виді 3-х років 8-ми місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід домашній арешт змінено на тримання під вартою.

На вирок суду потерпілий ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, рішення суду несправедливим. В діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбачений ч.3 ст.296 КК України, він лише завдав йому легкі тілесні ушкодження. Місцевий суд не врахував, що обвинувачений повністю відшкодував йому заподіяну шкоду, як матеріальну так і моральну та щиро попросив вибачення, а тому він подав заяву про відмову від підтримання обвинувачення.

На вирок суду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, що є підставою для скасування вироку та закриття провадження у справі.

Вважає, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 КК України. Суд не взяв до уваги позиції сторони захисту та потерпілого, а також обвинуваченого, який пояснив, що умислу на вчинення хуліганських дій не мав, тілесні ушкодження спричинив потерпілому внаслідок образи, знаючи, що місце біля фонтану є людяним умисно попросив потерпілого відійти з ним за кіоск, де люди не ходять і вже будучи там спричинив йому удар пляшкою по голові. Потерпілий підтвердив покази обвинуваченого та подав заяву в якій просив закрити провадження щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.296 КК України, крім того підтвердив, що обвинувачений повністю відшкодував йому завдану шкоду.

Судом не взято до уваги, що обвинувачений добровільно припинив наносити удари, що підтвердив свідок ОСОБА_10 та в подальшому надавав допомогу потерпілому. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів порушення обвинуваченим спокою громадян, порушення спокою інших громадян прав та інтересів.

Просить скасувати вирок суду та винести ухвалу якою закрити кримінальне провадження.

Згідно із вироком суду ОСОБА_6 , близько 23.00 год. 10.08.2015 року у парку культури та відпочинку імені Т.Г.Шевченка, що у м.Червоноград Львівської області, підійшов до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які знаходилися біля фонтану в даному парку та після цього, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок із мотивів явної неповаги до суспільства, з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, взяв скляну пляшку пива, належну ОСОБА_9 , поклавши руку на плече останнього в присутності ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , використовуючи психологічний і фізичний тиск відвів ОСОБА_9 до торгового павільйону, що поблизу фонтану, де діючи з особливою зухвалістю, перебуваючи у публічному місці, у присутності ОСОБА_13 , безпричинно наніс один удар вищевказаною пляшкою у верхню частину голови ОСОБА_9 . Після чого дії ОСОБА_6 були припинені на вимогу та зауваження ОСОБА_13 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді рубця в лобній ділянці волосистої частини голови, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, прокурора у справі ОСОБА_7 , який заперечив апеляційні скарги та просив залишити вирок суду без змін, потерпілого ОСОБА_9 , який підтримав апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами та є обґрунтованим.

З мотивів апеляційних скарг вбачається, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження за вказаною статтею підлягає закриттю.

Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_6 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, стверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який під час судового розгляду справи пояснив, що під час розмови з ОСОБА_6 на вулиці біля фонтану, останній захотів його ланцюжок, на що потерпілий відповів відмовою та забрав в нього пляшку пива, запропонувавши відійти і поговорити. Зайшовши за торговий павільйон, обвинувачений обхопив однією рукою його за шию, схилив до низу, а іншою завдав пляшкою пива один удар в голову від чого в нього запаморочилося в голові.

Під час апеляційного розгляду справи потерпілий підтвердив дані пояснення, однак зазначив, що претензій до обвинуваченого не має так як останній повністю відшкодував йому заподіяну шкоду, а також вважає, що ОСОБА_6 заподіяв йому лише тілесні ушкодження, хуліганські дії відносно нього не вчиняв.

Показання потерпілого, дані під час судового розгляду справи були послідовними, взаємоузгодженими, не суперечили зібраним у справі доказам та підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , який був очевидцем події, даними під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Вина ОСОБА_6 стверджується також висновком експерта № 225/2015 від 28.08.2015 року про те, що ОСОБА_9 при поступленні в медичний заклад діагностовано закриту черепно-мозкову травму у вигляді забійної рани голови, струсу головного мозку. Дані ушкодження утворилися від дії тупого предмета і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При цьому, місцевим судом вірно не було взято до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу того, що він не вчиняв стосовно потерпілого хуліганських дій, так як завів останнього за кіоск, оскільки такі спрямовані на уникнення ним кримінальної відповідальності.

Покликання в апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 на те, що рішення суду є несправедливим, оскільки в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбачений ч.3 ст.296 КК України, він лише завдав потерпілому легкі тілесні ушкодження, є безпідставними та повністю спростовуються матеріалами справи.

Виходячи з наведеного, на підставі аналізу всіх зібраних та ретельно перевірених в суді першої інстанції доказів, яким дана належна оцінка, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до вірного висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.3 ст.296 КК України, оскільки він вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не відбувши покарання, під час іспитового терміну вчинив новий злочин, не працює, не одружений, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також повне відшкодування шкоди потерпілому та вибачення перед ним, що визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання.

Колегія суддів приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розслідуванні та розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 до задоволення не підлягають.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його зміни чи скасування колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 01 грудня 2015 року залишити без задоволення, а цей вирок без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий-суддя :

Судді: