В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого суді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підсудного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 04.02.2004 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ст. 70 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений по відбуттю строку покарання 21.07.2010 року,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 22 січня 2011 року біля 23:00 години, під час спільного розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_6 та особою, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , помітив у ОСОБА_6 мобільний телефон марки Нокіа 6272, каблучку, наручний годинник та гроші. В цей час ОСОБА_4 , керуючись жагою наживи, вирішив заволодіти вказаним майном ОСОБА_6 .. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, а ОСОБА_6 спить, діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрали мобільний телефон марки Нокіа 6272 ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 1 900 грн., з картою пам`яті до нього на 1 Гб вартістю 50 грн., сім картою Київстар вартістю 25 грн., на рахунку якої було 8 грн., золоту каблучку вартістю 6 500 грн., наручний годинник марки Кристал вартістю 500 грн. та гроші у сумі 1 570 грн. Після чого з місця вчинення злочину втекли, чим завдали шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 10 565 грн.

Крім того, 05 січня 2012 року біля 21:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «ім. Ак. Ющенка» в м. Вінниці, розпочав конфлікт із раніше йому незнайомим ОСОБА_7 . В ході вказаного конфлікту, ОСОБА_4 вирішив вчинити напад на ОСОБА_7 . З цією метою ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 пройти до під`їзду будинку АДРЕСА_1 де реалізуючи умисел на вчинення нападу на ОСОБА_7 з метою заволодіння його майном, застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 від якого останній впав на землю та втратив свідомість. В цей час ОСОБА_4 , заволодів майном ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном марки Нокіа 2700с - 2, вартість якого відповідно до висновку експерта № 68 від 30.01.2012 становить 897 грн., з картою пам`яті до нього на 1 гб вартістю 80 грн., сім картою Київстар вартістю 100 грн., на рахунку якої було 40 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_7 шкоди на суму 1 117 грн.

У результаті нападу ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці кута зліва зі зміщенням, які згідно висновку експерта № 206 від 08.02.2012 належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являються небезпечним для життя, за своїм характером спричинює тривалий ( понад 21 день ) розлад здоров`я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 від надання показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України, проте в судовому засідання 12.02.2016 року повідомив, що вину у вчиненні злочинів визнає повністю.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 05.01.2012 він чекав маршрутне таксі на зупинці ім. ОСОБА_8 . До нього підійшов ОСОБА_4 та запитав чого він на нього дивиться та наказав, щоб йти за ним, нічого не пояснюючи. Вони пішли у двір будинку напроти зупинки, де у них виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_4 наніс йому кулаком в лице один удар, проте куди саме не пам`ятає, оскільки було темно. Від отриманого удару він втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості, то почав шукати свій мобільний телефон. В пошуках мобільного телефону йому допомагав і ОСОБА_4 , в його присутності він перевіряв його кишені, але в них нічого не було. Не знайшовши телефон, він зателефонував на свій номер, проте він був вимкнений. У нього не було коштів на маршрутку, щоб доїхати додому і ОСОБА_4 дав йому декілька гривень. Через два тижні працівники міліції повернули йому мобільний телефон.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що ОСОБА_4 деякий час у них проживав, це було влітку, коли саме не пам`ятає. У кінці січня 2012 року ОСОБА_4 було затримано у них вдома. Крім того зазначила, що події відбувалися давно, тому вона не пам`ятає, в зв`язку з чим просила оголосити її покази, надані на досудовому слідстві. З оголошених показів вбачається, що у її сина ОСОБА_10 , є друг ОСОБА_11 , з яким вони дружать на протязі 2 років. В червні 2011 року ОСОБА_11 допомагав її сину робити ремонт, також допомагав робити ремонт ОСОБА_4 . У кінці 2010 року перед Новим роком вона познайомилась зі ОСОБА_4 , його до них додому привів її старий знайомий на ім`я ОСОБА_12 прізвища не знає, однокласник її сина. У цей проміжок, тобто в кінці 2010 року на початку 2011 року ОСОБА_11 у них вдома не було, проте їй відомо, що у вказаний проміжок часу він працював у с. Агрономічне Вінницького р-ну Вінницької області, у самому м. Вінниця вона його тоді не бачила. У червні 2011 року під час ремонту ОСОБА_11 познайомився із ОСОБА_4 до цього вони знайомі не були, вона у цьому впевнена, оскільки ОСОБА_11 мав святкувати з їх сім`єю Новий рік з 2010 на 2011, але його не відпустили з роботи. На її думку, вказані особи могли познайомитись тільки у них в у іншому місці вони не моли познайомитись. Восени, у жовтні чи у листопаді 2011 року ОСОБА_4 приїхав до них сказав, що йому не має, де проживати. У кінці січня 2012 року працівники міліції зробили обшук у її домогосподарстві, у ході чого затримали ОСОБА_4 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що ОСОБА_4 прийшов до неї в гості з товаришем та вони розпивали спиртні напої. На наступний день їй повідомили, що у ОСОБА_6 викрали гаманець, в якому було 1500 грн., золоту каблучку, годинник та мобільний телефон. Ким та коли була вчинена крадіжка, вона не бачила, проте бачила коли з квартири пішов ОСОБА_4 , оскільки зачиняла за ним двері. Крім того зазначила, що ОСОБА_6 проживає на першому поверсі в її будинку. Коли ОСОБА_6 перебував у неї в квартирі, вона в нього бачила годинник та каблучку, проте телефон та гаманець не бачила. Повідомити хто такий ОСОБА_11 не може, оскільки в той день в квартирі у неї були лише потерпілий та підсудний.

Згідно показань під час досудового слідства потерпілого ОСОБА_6 , оголошених судом відповідно до його заяви в порядку ст. 306 КПК України (1960 року), він 22.01.2011 року повертався додому та зайшов в магазин біля свого будинку, де познайомився з особою на ім`я ОСОБА_14 , який купував горілку та мав намір піти в гості до його сусідки. В подальшому він погодився на пропозицію особи піти разом з ним в гості. Піднявшись в квартиру, вони відпочивали, вживали алкогольні напої та інколи виходили курити на балкон та він вирішив піти разом з ним, там вони розпивали спиртні напої. Стомившись, він пішов ліг спати в іншу кімнату, а коли прокинувся, пішов додому приблизно о 23:30 год. Прокинувшись ранком вдома, він помітив, що у нього немає мобільного телефону, гаманця з коштами, годинника та золотої каблучки. Щоб з`ясувати відсутність речей, він піднявся до сусідки, яка йому повідомила, що речі викрав у нього ОСОБА_14 , коли він відпочивав. З тих речей, які в нього викрали працівниками міліції повернуто лише телефон. Цивільний позов підтримує, за виключенням телефону. Покарання підсудному ОСОБА_4 просить обрати на розсуд суду.

З показань під час досудового слідства свідка ОСОБА_11 , оголошених судом відповідно до його заяви в порядку ст. 306 КПК України (1960 року), вбачається, що він зі ОСОБА_4 познайомився у червні 2011 року. Познайомив їх його друг, з яким він підтримає дружні відносини на протязі двох років ОСОБА_10 , якому останній разом із ОСОБА_4 декілька раз допомагав робити ремонт по АДРЕСА_1 . Даний ремонт вони робили протягом двох тижнів. Після того, він бачився зі ОСОБА_4 декілька раз. Крім того зазначено, що в ході зустрічей вони відпочивали із ОСОБА_10 та востаннє ОСОБА_4 бачив в перших числах січня 2012 року у ОСОБА_9 , як він зрозумів ОСОБА_4 на той час проживав там. У серпні 2011 року ОСОБА_10 затримали у порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні злочину Ленінським РВ, по вказаній справі осатаній являється свідком. Потім в період кінець січня - початок лютого 2012 року від ОСОБА_9 йому стало відомо, що затримали ОСОБА_4 . ОСОБА_11 з різних номерів, які він не зберіг почав телефонувати ОСОБА_4 та повідомив, що він сидить у одній хаті з ОСОБА_10 та сказав, щоб він передав йому цигарки, продукти харчування, чай, ОСОБА_11 відмовився. У середині лютого 2012 року йому надійшло смс повідомлення, в якому було вказано, що якщо він не буде передавати передачі, то буде там де ОСОБА_4 , при цьому повідомлення було підписано від імені ОСОБА_4 , але він цьому значення не надав. Крім того, 22.01.2011 він зі ОСОБА_4 не відпочивав, тому що познайомився із ним, у червні 2011 року та нічого не викрадав. Хто такий ОСОБА_6 йому не відомо, хто така ОСОБА_13 йому також не відомо та у неї в квартирі він не був, йому невідомо хто проживає по АДРЕСА_2 . Хто міг вчинити вказаний злочин йому не відомо. На його думку, ОСОБА_4 вказав, що він був на квартирі разом з ним тому, що ОСОБА_11 відмовився передавати йому передачі. У січні 2011 року ОСОБА_11 проживав у с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області, де робив ремонт у приватних будинках, у кінці лютого 2011 року він лише декілька раз був проїздом у м. Вінниці (т. 1 а.с. 109).

Згідно оголошених в порядку ст. 306 КПК України (1960) показань свідка ОСОБА_15 , в січні 2011 року він вийшов з дому та пішов у магазин для того, щоб придбати продукти харчування. В цей час на автомобілі таксі до нього під`їхав ОСОБА_4 з пропозицією разом відпочити на, що він погодився та вони разом поїхали на ринок Урожай, де придбали йому навушники. Потім, вони разом поїхали на Центральний ринок та придбали продукти харчування. Після чого разом із ОСОБА_4 поїхали до нього до дому де почали відпочивати та вживати спиртні напої. ОСОБА_4 дістав мобільний телефон марки Нокіа 6270 та повідомив, що мобільний телефон належить йому та він не крадений. Даний мобільний телефон ОСОБА_15 взяв у ОСОБА_4 та почав ним користуватися. На вказаному телефоні він поміняв корпус, оскільки старий корпус був пошкоджений (т. 1 а.с. 84).

У судовому засіданні були оголошені показання свідка ОСОБА_16 , які він надавав під час досудового слідства, згідно яких він зустрічався з ОСОБА_4 біля Петроцентра. ОСОБА_4 запропонував купити у нього мобільний телефон, оскільки йому необхідні були кошти. Перевіривши, що мобільний телефон працює, в ньому немає номерів та контактів, сім-карту ОСОБА_4 витягнув. За телефон він ОСОБА_4 дав кошти в сумі 150 грн. та вони розійшлися. Про те, що телефон опинився у нього незаконним шляхом йому відомо не було. Після купівлі мобільного телефону у ОСОБА_4 , він його не бачив. Даний мобільний телефон працівники міліції у посутності понятих вилучили у нього у Ленінському РВ.

З досліджених в судовому засіданні доказів, що містяться в матеріалах кримінальної справи вбачається наступне.

Згідно заяви ОСОБА_7 від 06.01.2012 року він повідомив про відкрите із застосуванням фізичної сили заволодіння його мобільним телефоном, що підтверджується проколом заяви про злочин від 06.01.2012 року (т. 1 а.с. 2). За вказаним фактом порушено кримінальну справу, що підтверджується постановою про порушення кримінальної справи і прийняття його до свого провадження від 06.01.2012 року.

Згідно виписки №417 від 05.02.2012 року, ОСОБА_7 направлений в стаціонарне лікування з діагнозом закритий перелом верхньої щелепи. Садно лоба.

З висновку експерта № 206 від 02.02.2012 року слідує, що у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження - закритий перелом нижньої щелепи в ділянці кута зліва зі зміщенням, яке належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являютьєть небезпечним для життя, за своїм характером спричинює тривалий ( понад 21 день ) розлад здоров`я (т. 1 а.с. 65-67).

З протоколу огляду місця події від 10.01.2012 року слідує, у ОСОБА_16 виявлено в правій боковій кишені його куртки мобільний телефон Нокіа 2700 в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 5).

Відповідно до протоколу огляду речового доказу від 19.01.2012 року, вилучений у ОСОБА_16 мобільний телефон марки Нокіа 2700 с-2 чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , оглянутий в ході досудового слідства та визнаний речовим доказом (т. 1 а.с. 47).

Згідно з протоколом явки з повинною від 17.01.2012 року, ОСОБА_4 зізнався у вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 54).

Відповідно до протоколу очної ставки від 17.01.2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 надав показання стосовно того, що дійсно між ним та ОСОБА_7 виникла суперечка, яка переросла в бійку в ході якої він вдарив потерпілого кулаком у щелепу та з куртки потерпілого викрав мобільний телефон, який потім продав ОСОБА_16 за 150 грн., дані показання ОСОБА_4 в частині нанесення тілесних ушкоджень та викрадення мобільного телефону підтримав ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 34 35).

З заяви ОСОБА_6 від 25.01.2012 року слідує, що він повідомляє про вчинення крадіжки мобільного телефону марки Нокіа 6270, золотої каблучки вагою 20,05 г, наручного годинника Кристал та грошових коштів в сумі 1570 грн. (т. 1 а.с. 71).

Відповідно до протоколу добровільної видачі від 12.03.2011 року, ОСОБА_15 в присутності понятих в приміщенні Ленінського РВ добровільно видав мобільний телефон марки Нокіа 6270 у корпусі чорного кольору із сірими вставками ІМЕІ НОМЕР_1 та пояснив, що даний мобільний телефон 23.01.2011 року йому подарував ОСОБА_4 пояснивши, що даний мобільний телефон є його (т.1 а.с. 75).

Згідно із протоколом явки з повинною від 17.01.2012 року, ОСОБА_4 зізнався у вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 91).

З протоколу очної ставки від 16.02.2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_4 зазначив, що дійсно викрав у ОСОБА_6 мобільний телефон та каблучку (т. 1 а.с. 104-105).

Згідно із протоколом очної ставки від 19.02.2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , остання пояснила, що дійсно 22.03.2011 року у неї в гостях були ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які були в стані алкогольного сп`яніння, крім вказаних осіб в квартирі нікого не було, самого факту крадіжки остання не бачила. (т. 1 а.с. 108).

Відповідно до протоколу очної ставки від 21.02.2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , останній зазначив, що він знає ОСОБА_4 , щодо події 22.01.2011 року йому нічого невідомо. (т. 1 а.с. 114 )

З протоколу очної ставки від 21.02.2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , вбачається, що ОСОБА_6 підтвердив, що ОСОБА_11 він бачить вперше та зазначив, 22.01.2011 року під час розпиття спиртних напоїв у ОСОБА_13 даної особи не було (т. 1 а.с. 115).

Дослідивши зазначені докази у справі, суд вважає, що вина ОСОБА_4 є доведеною, оскільки підтверджується як його власними показаннями, так і показаннями потерпілих, свідків, речовими доказами та письмовими доказами.

Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання підсудного, який в судовому засіданні повідомив, що вину визнає в повному обсязі, а під час досудового розслідування зазначав, що дійсно 22.01.2011 року він здійснив крадіжку речей потерпілого ОСОБА_6 . При цьому суд звертає увагу, що під час досудового розслідування, ОСОБА_4 зізнався у вчиненні злочину, повідомив про спосіб розпорядження майном потерпілого, зокрема про те, що він подарував мобільний телефон ОСОБА_15 , що вбачається з протоколу явки з повинною, очної ставки з потерпілим, тощо. Такі показання підсудного узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_6 , згідно яких він в той день спільно з ОСОБА_4 вживав спиртні напої в помешканні ОСОБА_13 і саме в той час в нього було викрадено належне йому майно, а саме золоту каблучку, мобільний телефон, годинник, гроші. З показань ОСОБА_13 вбачається, що вказана обставина мала місце, оскільки дійсно в неї в квартирі підсудний спільно з потерпілим розпивали спиртні напої, потім потерпілий заснув, а ОСОБА_4 пішов до дому. Після вказаного потерпілий виявив, що в нього зникли речі. З показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що підсудний подарував йому мобільний телефон, викрадений в потерпілого, який він видав в ході досудового розслідування, що підтверджується протоколом добровільної видачі.

Таким чином, показаннями зазначених осіб та протоколами процесуальних дій, підтверджено місце, час та таємний спосіб заволодіння чужим майном, його перелік, спосіб розпорядження, вказані докази є належними та допустимими доказами у справі та достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого щодо вказаного епізоду.

При вирішенні питання щодо доведеності винуватості підсудного за фактом нападу на потерпілого ОСОБА_7 суд приймає до уваги роз`яснення Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», відповідно до якої під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Розбій вважається закінченим з моменту вчинення нападу.

З показань ОСОБА_4 слідує, що він дійсно застосував до потерпілого ОСОБА_7 насильство, що в судовому засіданні підтверджено і потерпілим, який повідомив, що підсудний запропонував йому відійти від людного місця зупинки громадського транспорту, де несподівано наніс йому один сильний удар в обличчя, від якого він впав та втратив свідомість.

З висновку експерта слідує, що в результаті зазначених дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_7 отримав закритий перелом нижньої щелепи в ділянці кута зліва зі зміщенням, який належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказане підтверджує факт того, що ОСОБА_4 в ході нападу на потерпілого застосовано небезпечне для життя чи здоров`я насильство, оскільки категорія виявлених в потерпілого тілесних ушкоджень його характеризує як таке. Крім того, суд приймає до уваги, що як підсудним, так і потерпілим вказано, що в результаті застосованого насильства потерпілий втратив свідомість, що є додатковою ознакою, яка характеризує застосоване насильство як небезпечне для життя та здоров`я особи в момент його заподіяння.

З показань потерпілого слідує, що після застосованого насильства, відразу за тим, як він прийшов в свідомість він виявив зникнення мобільного телефону, що свідчить про те, що в момент застосування насильства до потерпілого ОСОБА_4 вчинив дії направлені на заволодіння чужим майном, а саме заволодів мобільним телефоном потерпілого. Факт того, що ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном підтверджений не лише показаннями потерпілого, а й доказами, що підтверджують подальше розпорядження ОСОБА_4 його майном, що вбачається з показань свідка ОСОБА_16 та протоколів огляду місця події та речового доказу, відповідно до яких у свідка виявлено та вилучено мобільний телефон потерпілого, який за свідченнями ОСОБА_16 йому продав саме ОСОБА_4 .

Таким чином, доказами у справі підтверджено всі об`єктивні ознаки складу злочину за ч.2 ст. 187 КК України, а саме застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, що підтверджується висновком експерта, показаннями підсудного та потерпілого, негайне вилучення майна в потерпілого при застосуванні насильства, що підтверджується показаннями потерпілого та свідка і речовим доказом, що в сукупності свідчить про направленість умислу ОСОБА_4 на вчинення саме розбійного нападу з негайним вилученням чужого майна.

Оцінивши сукупність доказів у справі, надавши юридичну оцінку діям підсудного, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 187 КК України, як вчинення розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочини в період непогашеної судимості, що підтверджується вимогою про судимість та вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 04.02.20104 року.

За місцем проживання скарг на поведінку ОСОБА_4 не надходило, що вбачається з характеристики за місцем проживання. На психіатричному та наркологічному обліку ОСОБА_4 не перебуває, що підтверджується відповідними відповідями на запит слідчого. Відповідно до висновку амбулаторної судовонаркологічної експертизи № 80 від 14.02.2012 року ОСОБА_4 не виявляє ознак алкоголізму або наркотичної залежності. Лікування не потребує (т. 1 а.с. 102).

Обставиною, що пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_4 суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання підсудного є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, думки потерпілих, конкретних обставин справи, особи підсудного, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення підсудного і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинено сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання підсудному за сукупністю злочинів.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 суд виходить з наступного. В ході досудового слідства потерпілому повернуто мобільний телефон, що з врахуванням п. 16 ППВСУ № 3 від 31.03.89 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», згідно якого при визначенні суми, що підлягає стягненню з засудженого або з цивільного відповідача, мають бути зараховані суми, добровільно передані цивільному позивачеві до постановлення вироку, а також вартість поверненого йому майна, свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Судові витрати у справі слід стягнути з підсудного, а долю речових доказів вирішити на підставі ст. 81 КПК України (1960 року).

На підставі викладеного, керуючись Перехідними положеннями КПК України, ст. ст. 323, 324 КПК України (1960 року), ст. 65, 72,185,187 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного ОСОБА_4 на праві власності майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного ОСОБА_4 на праві власності майна.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.01.2012 року до 12.02.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 взяття під варту, скасувати.

Зільнити ОСОБА_4 з-під варти з залу суду, в зв`язку з відбуттям основного покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 8665 гривень матеріальної шкоди, завданої злочином.

Речові докази у кримінальній справі, а саме: телефон марки Nokia 2700с-2 ІМЕІ НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити останньому, телефон марки Nokia 6270 ІМЕІ НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області за проведення товарознавчої експертизи судові витрати у розмірі 351,60 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: