Справа № 197/858/16-к
Номер провадження № 1-в/197/245/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2016 року . Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи відбування покарання ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
представника спостережної комісії ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області заяву засудженого ОСОБА_5 та висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання начальника ШВЦ № 75 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, суд , - ВСТАНОВИВ:
Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2012 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна , початок строку відбування покарання відраховується з 03.10.2012 року . Ухвалою Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2016 року не відбуту частину покарання замінено більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, засуджений відбуває покарання в Широківському виправному центрі № 75. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від19.04.2016 року засудженому відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі . Початок строку покарання 03.10.2012 року , кінець 19.06.2018 року .

В заяві засудженим ставиться питання про умовно-дострокове звільнення засудженому ОСОБА_5 відповідно до ст. 81 КК України на що має пільгу по відбуттю 2/3 строку покарання , а також висновок начальника ШВЦ №75 , та згідно протоколу №12 на засіданні адміністративної комісії установи від 13.07.2016 року засудженому було відмовлено в умовно достроковому звільненні як не довівшому свого виправлення .

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши засудженого ОСОБА_5 , який підтримує свою заяву , так як діючих стягнень не має і відбув необхідну частину покарання , думку прокурора , який вважає що клопотання задоволенню не підлягає, представника ШВЦ № 75 , який підтримав висновок , та просить клопотання задовольнити , представник спостережної комісії ставить питання на розгляд суду щодо задоволення клопотання , так як до них на комісію матеріали не подавались і ними не розглядались , суд приходить до наступного .

Відповідно до Статті 537 КПК України , 1. Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ;

Відповідно до Статт1 539 КПК України , 1. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

2. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні) частини першої статті 537 цього Кодексу;

3. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

4. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

5. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.
Відповідно до статті 81 КК України , до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Відповідно до стаття 6 Конвенції про захист прав та основних свобод громадян , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Як вбачається з висновку , засуджений прибув до установи 02.02.2016 року з СВК №94 , тому висновок зроблено відповідно до ст. 154 КВК України , час настання пільги за ст. 81 КК України , по 2/3 строку з 19.06.2016 року , що засуджений і вважає підставою для його умовно дострокового звільнення . Станом на 10.08.2016 року відбув 3 роки 10 місяців і 7 днів . За час віббування покаряння , з 08.10.2012 року в КУВП №3 характеризувався посередньо , з 24.12.2012 року відбував покарання СВК №94 де також характеризувався посередньо , мав три заохочення та одне стягнення ,з 11.03.2016 року відбуває покарання в ШВЦ 75 де характеризується також посередньо , стягнень та заохочення не має . Був працевлаштований на виробничому об`єкті установи току , покладені обов`язки виконує .

Згідно довідки про стягнення та заохочення , ОСОБА_5 мав стягнення : 31.05.2013 року 3 доби ДіЗО , зберігання заборонених предметів правами начальника СВК №94 , було знято від 21.11.2013 року , та заохочення : 12.12.2012 року подяка , 21.11.2013 року знято раніше накледене стягнення , та 16.07.2014 року подяка , за сумлінне ставлення до праці та поведінку , начальником СВК №94 . Згідно характеристики в цілому характеризується посередньо .
Станом на 10.08.2016 року невідбута частина покарання складає 1 рік 10 місяців 9 днів .
Прокурор вважав що підстав для задоволення клопотання не має , представник установи виконань покарань , висловив думку , стосовно що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення , представник спостережної комісії від ніс розгляд питання на розсуд суду , а також , що до намірів останнього прилучитися до суспільно корисної праці доказів не надано.
З врахуванням вищевикладеного , з`ясувавши даних про особу засудженого ОСОБА_5 , який неодноразово судимий за тяжкі злочини і злочини середньої тяжкості , по даній справі засуджений за тяжкий злочин , що до нього уже раніше застосовувалось умовно -дострокове звільнення і він знову вчинив злочин ,ставлення засудженого до вчиненого злочину зараз, праці , додержання ним вимог режиму , відсутність даних про його участь у самодіяльних організаціях виправно-трудової установи, участь у програмах не приймає , зв`язки з рідними , а також наявність даних про його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці і працевлаштування , такі дані відсутні , на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, його участь у суспільно корисній праці , згідно встановлених норм , та фактично відпрацьованих днях і годинах , в цілому характеристика його є стандартно посередньою , заохочення в СВК 94 були уже враховані в Ухвалі від 29.01.2016 року , надалі засуджений ОСОБА_5 не проявляв сумлінної поведінки і ставлення до праці , його суб`єктивне відношення в тому числі викладене в його заяві , де умовно дострокове звільнення він пов`язує тільки з відсутністю діючих стяснень та відбуттям необхідної частини покарання , що підтримує і представник установи , при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення , тому судом не встановлено , що засуджений відповідно до ч.2 ст. 81 КК України сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення , в зв`язку з чим суд також погоджується з висновком протоколу № 12 адміністративної комісії установи від 13.07.2016 року , яким засудженому відмовлено в умовно достроковому звільненні , як не довівшому свого виправлення , і тому клопотання засудженого ОСОБА_5 , та висновок про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання начальника ШВЦ № 75 , не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 154 КВК України , ст. 81 КК України , ст. ст. 537 , 539 КПК України , суд - , УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання , особиста заява , засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та висновок про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання начальника ШВЦ № 75 , про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1 .