Справа № 404/5362/16-к
Номер провадження 1-кс/404/988/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу «Українського фонду соціальних інвестицій» про зобов`язання слідчого СВ Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , повернути тимчасово вилучені речі та документи,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2016 року, до Кіровського районного суду міста Кіровограда звернувся виконавчий директор Українського фонду соціальних інвестицій ОСОБА_6 . У поданій ним від імені фонду скарзі зазначає, що 22.07.2016 року, за місцем знаходження Фонду, по вулиці Лукянівська, 77 в місті Київ, при проведенні обшуку, виявлені та вилучені речі і документи. Не зважаючи на неодноразово подані слідчому клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, заявлений суб`єкт оскарження відмовляє у задоволенні клопотань про повернення тимчасово вилучених документів і речей, тобто істотно обмежує діяльність громадської організації. Присутній представник скаржника підтримав заявлені вимоги.

Прокурор заперечив щодо можливості задоволення клопотання, через необхідність проведення судових експертиз. Крім того, вилучене майно й документи визнані речовим доказом. Перелік вилученого чітко зазначений у постанові слідчого судді, тобто на нього розповсюджується статус вилученого майна.

Вислухавши доводи представника скаржника і заперечення прокурора, дослідивши письмові матеріали скарги та кримінального провадження, з`ясовано, що:

На підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11.07.2016 року, по кримінальному провадженню 0006361, за місцем знаходження «Українського фонду соціальних інвестицій», в приміщенні будівлі по вулиці Лукянівська, 77 в місті Київ, був наданий дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення: документів та носіїв інформації, на яких зафіксовані - рішення (розпорядження), програми, проекти про необхідність та наявність підстав про реалізацію вказаних мікропроектів, комп`ютерної техніки, на якій знаходиться програмне забезпечення по впровадженню вищевказаних мікропроектів, договорів підряду (субпідряду) з додатковими угодами, додатками і змінами до них; проектно-кошторисної документації; актів виконаних підрядних робіт ф. КБ-2, ресурсні відомості, довідок про вартість виконаних підрядних робіт ф. КБ-3, платіжних доручень, виписки банку, договорів на виконання авторського та технічного нагляду, накладних, рахунків, акти приймання-передачі, товарно-транспортних накладних, прибутково-видаткових та податкових накладних, товарних накладних, довіреностей, угод, сертифікатів якості, платіжних документів щодо придбання підрядниками будівельних матеріалів, посвідчень та наказів про відрядження та інші фінансові документи по впровадженню мікропроектів за період з 01.01.2014 по 08.07.2016 року.(аркуш скарги 17)

По результатам проведеної процесуальної дії, складений протокол обшуку від 22 липня 2016 року, в якому зазначено про виявлення та вилучення за вказаною адресою речей та документів. (аркуш скарги 19)

Вилучені у ході обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК)

Відповідно до змісту резолютивної частини постанови слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11.06.2016 року убачається, що прямо не надавався дозвіл на вилучення майна та документів, перелік яких вказаний у протоколі обшуку.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Стороною обвинувачення вказаних вимог закону не дотримано.

За ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Отже законодавцем чітко визначено, що на речовий доказ, який потрібен стороні кримінального провадження на певний термін досудового розслідування, необхідно отримати ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів (ст.ст. 160-166 КПК України) або накласти на нього арешт (ст.ст. 170-174 КПК України).

За результатами дослідження наданих для вивчення матеріалів кримінального провадження зясовано, що жоден вид спеціальних досліджень, не призначений. Відтак слушні зауваження володільця майна про недодержання вимог пункту 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції, про те, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Так, стороною обвинувачення не надано належних і допустимих доказів про те, що вилучені під час обшуку речі та документи відносяться до предметів вилучених з обігу, або факт звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучені речі та документи. Відтак не існує законних правових підстав обмежувати власника у використанні належного йому майна і документів.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Отже, є достатні підстави вважати, що заявлений суб`єкт оскарження вчиняє бездіяльність у формі несвоєчасного повернення тимчасово вилучених документів та речей у строк, передбачений ст. 171 КПК України, тобто заявлений субєкт оскарження необхідно зобов`язати повернути тимчасово вилучені речі та документи.

При вирішенні питання щодо особи, в якої вилучено майно та якій воно підлягає поверненню, слідчим суддею враховані вмотивовані доводи скаржника щодо належності, фактичного володіння і власності, тобто тимчасово вилучені предмети необхідності повернути скаржнику.

Як вже було зазначено, до повноважень слідчого судді належить виключно здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Керуючись засадою про диспозитивність, висловлюю особливе занепокоєння про наявну: розбіжність прізвища слідчого, зазначеного у витягу з ЄРДР, якому доручено проведення досудового розслідування (станом на день внесення відомостей) та призвищем особи, якою був проведений обшук (ч. 1 ст. 214 КПК України). Крім того, прокурор долучив витяг з ЄРДР з фабулою про те, що: «службові особи Кіровоградського відділення Українського фонду соціальних інвестицій привласнили кошти…», при цьому не навів доводів і не надав доказів існування у штатному розкладі таких осіб, а також наявності самого Кіровоградського відділення (ч. 2 ст. 214 КПК України та ч. 1 та ч. 2 ст. 218 КПК України).

Керуючись ст.ст. 98-100, 169, 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги скаржника задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_5 , після отримання копії цієї ухвали слідчого судді, протягом 24 годин, повернути володільцю речі та документи, тимчасово вилучені 22.07.2016 року під час обшуку за місцем знаходження «Українського фонду соціальних інвестицій», по вулиці Лукянівська, 77 в місті Київ, в кримінальному провадженні 0006361 з попередньою кваліфікацією по ч. 2 ст. 191 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1