Код суду 233 Справа № 233/876/16-к
Вирок
Іменем України
12 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Краматорську Донецької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працює різником в КП «Служба єдиного замовника», не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого
у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
01 лютого 2016 року в денний час, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 на узбіччі перехрестя вулиці Високовольтної та проспекту Ломоносова в м.Костянтинівка Донецької області знайшов паперовий згорток з рослиною роду коноплі (канабіс) на придбання якої у нього виник злочинний намір. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, незаконно, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» взяв паперовий згорток з рослиною роду коноплі (канабіс) та поклав у кишеню свого носимого одягу, здійснивши незаконне умисне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, після чого в той же день, діючи умисно, незаконно придбану ним за вищевикладених обставин рослину роду коноплі у паперовому згортку переніс до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи умисно незаконно зберігати наркотичний засіб без мети збуту.
01 лютого 2016 року в період часу з 21 години 00 хвилин до 21 години 30 хвилин в ході проведеного у встановленого законом порядку огляду особистих носимих речей ОСОБА_5 , біля будинку № 180 по пр.Ломоносова в м.Костянтинівка Донецької області було виявлено та вилучено паперовий згорток з речовиною рослинного походження масою 6,69г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом- канабісом, масою у в перерахунку на суху речовину 5,82г, який ОСОБА_5 умисно, незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду 23 лютого 2016 року.
За умовами угоди про визнання винуватості від 22 лютого 2016 року, підозрюваний ОСОБА_5 зобов*язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 за ст.309 ч.1 КК України буде призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_5 його прав та наслідків укладення угоди про визнання винуватості, останній зазначив, що вину у скоєнні злочину за обставин, викладених у вироку визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 2 ст. 473 та ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені як під час досудового розслідування так і в підготовчому судовому засіданні судом. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 лютого 2016 року між ним та прокурором.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з*ясувавши позицію прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості укладена 22 лютого 2016 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки: умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_5 за ст. 309 ч.1 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, що є умисним злочином середньої тяжкості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або відсутні фактичні підстави для визнання винуватості; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням статті 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини першої статті 309 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину що пом`якшує покарання щире каяття.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце - 01 лютого 2016 року в денний час, точного часу не встановлено, обвинувачений знаходячись на узбіччі перехрестя вулиці Високовольтна та проспекту Ломоносова в м.Костянтиніка Донецької області діючи умисно, незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту, який став умисно, незаконно зберігати в кишені свого носимого одягу.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи викладене та те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної 22 лютого 2016 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України слід покласти на обвинуваченого, з якого стягнути на користь держави 245 гривень 52 копійки.
Речові докази по справі відповідно до ст. 100 КПК України слід знищити.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази залишок наркотичної речовини масою 4,82г в пакеті з полімерного матеріалу, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Артемівського ВП ГУНП України в Донецькій області знищити.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 245 (двісті сорок п*ять) гривень 52 копійки.
Роз`яснити ОСОБА_5 що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляції через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 27 та ч. 4 ст. 29 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя