Справа № 496/311/16-к
Провадження № 1-кп/496/88/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу за мобілізацією на посаді механіка відділення управління радіотехнічної батареї 1603 дивізіону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), перебуває у військовому званні солдат запасу, за ч.1 ст. 409 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді механіка відділення управління радіотехнічної батареї НОМЕР_3 дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби, 25.07.2014, завідомо знаючи, що за висновком військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (далі ВЛК ВМКЦ ПР) він є обмежено придатним до військової служби, свідомо ввів командування військової частини польова пошта НОМЕР_2 в оману, звернувшись у відділення особового складу та стройового із письмовим рапортом про звільнення з лав ЗС України за станом здоров`я та небажання у подальшому проходити військову службу, додавши до рапорту підроблене на його прохання невстановленою слідством особою рішення військово-лікарської комісії у формі свідоцтва про хворобу за №1075 від 22.07.2014, яке видається установою (лікувальним закладом), і яке надає право та звільняє від обов`язків, з завідомо неправдивими відомостями про номер, дату, виду захворювання та неправдивий висновок комісії про непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у військовий час, та, внаслідок чого, 07.08.2014, згідно з наказом командира частини № НОМЕР_4 , був звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України за станом здоров`я та тим самим ухилившись від несення обов`язків військової служби.
За скоєння вказаних дій обвинуваченим ОСОБА_6 передбачена кримінальна відповідальність за ст. 409 ч.1 КК України, а саме: ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом підроблення документів та іншого обману.
Між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України та обвинуваченим ОСОБА_4 09 квітня 2016 року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.468 КПК України.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 1 ст. 409 КК України, щодо узгодженого покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 415
неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 7055 грн. та згоди сторін на його призначення.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 409 КК України, в обсязі обвинувачення, пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження суд з`ясував, що скарги обвинувачений під час досудового розслідування не подавав.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України обвинуваченому роз`яснені.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння ним змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 09 квітня 2016 року відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 409 КК України, як ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом підроблення документів та іншого обману. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку з чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374, 468 - 475 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 квітня 2016 року, укладену між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України та обвинуваченим ОСОБА_4

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 409 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 415 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7055 грн.
Речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Біляївського районного суду
Одеської області: ОСОБА_1