Провадження 1кп-200/312/16
Справа 200/5863/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
за участю:
потерпілого ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000313 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

30.07.2010 року Баглейським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 186, 69 КК України до двох років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 22.10.2011 року умовно-достроково на не відбутий строк шість місяців двадцять днів,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

16.04.2010 року Баглейським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 26.06.2012 року умовно-достроково на не відбутий строк один рік один місяць двадцять дев`ять днів,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.01.2016 року приблизно о 00 годин 20 хвилин ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «АТБ», розташованому біля буд. № 1 на ж/м Тополя-3 у м. Дніпропетровську, побачили раніше незнайомого ОСОБА_4 , який мав при собі сумку для ноутбука, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вступили у попередню змову на скоєння вказаного злочину, розподіливши між собою ролі в скоєнні злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня, тобто 23.01.2016 року о 00 годин 25 хвилин ОСОБА_5 спільно з співучасником злочину ОСОБА_6 , прослідували за потерпілим ОСОБА_4 , який слідував з магазину «АТБ» до місця свого мешкання, а саме до буд. АДРЕСА_4 , де ОСОБА_6 разом із співучасником злочину ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи узгоджено в групі, згідно відведеної йому ролі у скоєнні злочину, вчиняючи злочин повторно, став спостерігати за навколишнім середовищем з метою попередження співучасника злочину ОСОБА_5 про можливу появу громадян або працівників поліції. В цей час ОСОБА_5 , діючи узгоджено у групі з співучасником злочину ОСОБА_6 , вчиняючи злочин повторно,згідно відведеної йому ролі у скоєнні злочину, з метою подавлення волі потерпілого ОСОБА_4 до можливого опору, наніс останньому не менш, як два удари кулаками рук в область обличчя, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани на скаті носу ліворуч ближче до гайморової пазухи, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Подавивши таким чином волю потерпілого ОСОБА_4 до можливого опору, ОСОБА_5 , діючи узгоджено у групі з співучасником злочину ОСОБА_6 , згідно відведеної йому ролі у скоєнні злочину, відкрито, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно кожний, шляхом ривка, викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме: сумку для ноутбука, яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, в якій знаходився ноутбук «НР pauilion-15» вартістю 7665,67 грн.

Таким чином ОСОБА_5 , діючи узгоджено у групі із співучасником злочину ОСОБА_6 , відкрито, із корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно кожний, викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 7665,67 грн. та з викраденим майном покинули місце скоєння злочину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнав частково та пояснив, що 23.01.2016 року приблизно о 00 годин він разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 знаходилися біля магазину «АТБ» на ж/м Тополя-3 у м. Дніпропетровську. В цей час вони побачили хлопця раніше незнайомого ОСОБА_4 , який вийшов з магазину. Вони привіталися з ним. ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння і під час спілкування з ними, повідомив, що він проживає у буд. АДРЕСА_4 , і вони стали слідувати разом з ОСОБА_4 у напрямку його будинку, підтримуючи розмову з ним про бокс, під час якої він їм сказав, що стояв сьогодні у спарінгу і запропонував їм також стати у спарінг. Тілесних пошкоджень на потерпілому він не бачив. По дорозі він побачив у ОСОБА_4 на плечі сумку для ноутбука, яку вирішив викрасти, про що повідомив ОСОБА_6 , який кивком голови дав свою згоду. Після чого ОСОБА_6 прискорив крок і став йти попереду, а він різко зупинився, схопив обома руками за сумку ноутбука, різко потягнув її та розкрутив потерпілого навкруги себе самого, від чого ОСОБА_4 розвернувся і впав обличчям вниз на землю. Потерпілого він не бив, ударів йому не наносив. Після чого він вирвав сумку з ноутбуком і вони разом з ОСОБА_6 убігли. Викрадений ноутбук вони продали до ломбарду, виручені гроші витратили на власні потреби, а сумку з ноутбука викинули. З вартістю викраденого майна згоден.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнав частково та пояснив, що 23.01.2016 року приблизно о 00.00 годин він разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 знаходилися біля магазину «АТБ» на ж/м Тополя-3 у м. Дніпропетровську. В цей час вони побачили хлопця раніше незнайомого ОСОБА_4 , який вийшов з магазину. Вони привіталися з ним. ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння і під час спілкування з ними, повідомив, що він проживає у буд. АДРЕСА_4 , що їде після зустрічі з друзями, і вони стали слідувати разом з ОСОБА_4 у напрямку його будинку, підтримуючи розмову про бокс. У ОСОБА_4 на плечі була сумка для ноутбука, яку ОСОБА_5 запропонував йому викрасти, на що він погодився та кивком голови дав свою згоду. Після чого він прискорив крок і став йти трошки попереду. Коли вони дійшли до буд. АДРЕСА_4 , він почув шум тіла людини, яка впала і обернувшись, побачив, у ОСОБА_5 сумку з ноутбуком у руках, та потерпілого, який лежав на землі, вони одразу убігли. Викрадений ноутбук вони продали до ломбарду, виручені гроші витратили на власні потреби. Він потерпілого не бив та не наносив йому ударів, потерпілий впав від ривка Чорного за сумку та мабуть об щось вдарився на землі. З вартістю викраденого майна згоден.

Незважаючи на покази обвинувачених, в яких вони визнають свою провину частково, провина обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення повністю підтверджується доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні пояснив, що 22.01.2016 року приблизно о 23.50 годині він, будучі у стані алкогольного сп`яніння, повертався додому від свого друга, який проживає на ж/м Тополя-3 у м. Дніпропетровську. По дорозі він зайшов в магазин «АТБ» на ж/м Тополя-3, де купив дві пляшки пива. Він вийшов з магазину та став направлятися у бік свого будинку на вул. Тополину. В правій руці він тримав пакет з пивом, а на лівому плечі у нього висіла сумка з ноутбуком. По дорозі до нього підійшли раніше незнайомі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , яких він раніше бачив на районі та знав їх тільки візуально, з якими він почав розмовляти про бокс і вони разом стали йти у напрямку його будинку. Коли вони дійшли до гаражів, розташованих неподалік від буд. АДРЕСА_4 , хтось з хлопців ударив його в ніс, а потім наніс ще один удар рукою в обличчя під око, від чого він впав на коліна на землю, та в нього з носу пішла кров. Після чого від відчув, як з його плеча зірвали сумку з ноутбуком. Пакет з пивом впав на землю та розірвався. Після чого хлопці убігли, а він піднявся та направився додому. Внаслідок вчиненого відносно нього злочину йому були спричинені легкі тілесні ушкодження та викрадено майно, а саме ноутбук «НР pauilion-15» вартістю 7665,67 на день вчинення злочину. Обвинувачені йому відшкодували шкоду у розмірі 1300 гривень. До нападу у нього не було будь-яких тілесних пошкоджень і він ніяких розмов про те, що стояв у спарінгу не вів, оскільки цього не було.

А також письмовими доказами по справі:

-протоколом огляду місця події від 23.01.2016 року, згідно якого була оглянута ділянка місцевості біля буд. АДРЕСА_4 , під час огляду якої були виявлені дві пластикові пляшки ємкістю по 1,3 л з-під пива «Корона», плями речовини бурого кольору біля гаражів. ( т.1 а.с. 3-6).

-довідкою № 367 від 23.01.2016 року, згідно якої гр. ОСОБА_4 звертався до КП «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» з діагнозом: забій м`яких тканин голови. ( т.1 а.с. 10).

-гарантійним талоном та чеком на ноутбук «НР pauilion-15» від 01.07.2014 року, наданими потерпілим ОСОБА_4 , згідно яких вартість вказаного ноутбука на час придбання складала 6666,13 грн. ( т.1 а.с. 15).

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.01.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , у ході якого ОСОБА_4 , серед представлених для впізнання осіб, впевнено впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 23.01.2016 року відкрито заволоділа належним йому майном. ( т.1 а.с. 21-23).

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.01.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , у ході якого ОСОБА_4 , серед представлених для впізнання осіб, впевнено впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка 23.01.2016 року відкрито заволоділа належним йому майном. ( т.1 а.с. 24-26).

-договором купівлі-продажу та анкетою ідентифікації фізичної особи від 23.01.2016 року, згідно яких ОСОБА_6 продав у ПТ «Ломбард Лояльний», розташований по вул. Панікахи, 61 у м. Дніпропетровську, ноутбук «НР pauilion-15» за 4000 грн. ( т.1 а.с. 31-32). Вказані договір та анкета визнані по справі речовими доказами та знаходяться на зберіганні у матеріалах кримінального провадження. ( т.1 а.с. 36).

-висновком судово-медичної експертизи № 701-е від 22.02.2016 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: сліду від загоєння глибокого садна або поверхневої забійної рани на скаті носу ліворуч ближче до гайморової пазухи, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження, ступень ознак його загоєння та дані медичної документації, можливо, що воно спричинено від однієї механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя ліворуч, яким могла бути і рука, стиснена у кулак, або інші предмети з аналогічними властивостями, не задовго до звернення за медичною допомогою, тобто в термін, на який вказав потерпілий та слідчий у постанові. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у нього тілесного ушкодження, воно є не характерним для спричинення при падінні з висоти власного зросту, як з наданим тілу прискоренням так і без нього. ( т.1 а.с. 73-75).

-висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/34-707 від 22.03.2016 року, згідно якого ринкова вартість ноутбуку марки «НР» моделі «Рauilion-15» станом на 23.01.2016 року складала 7667,67 грн. ( т.1 а.с. 83-86).

-висновком судово-психіатричної експертизи № 50 від 15.03.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 у період часу, до якого стосується інкриміноване йому діяння, хронічним душевним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав і в теперішній час не страждає. У період часу, до якого стосується інкриміноване йому діяння, ОСОБА_6 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в теперішній час також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ( т.1 а.с. 98-100).

-висновком судово-психіатричної експертизи № 49 від 15.03.2016 року, згідно якого ОСОБА_5 у період часу, до якого стосується інкриміноване йому діяння, хронічним душевним захворюванням не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє на теперішній час дісоціальний розлад особистості. У період часу, до якого стосується інкриміноване йому діяння, ОСОБА_5 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в теперішній час також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ( т.1 а.с. 106-108).

-речовими доказами двома пляшками з-під пива «Корона» ємкістю 1,3 л. кожна, марлевим тампоном з речовиною бурого кольору, марлевим тампоном зі зразком снігу, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Бабушкінського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області. ( т.1 а.с. 78-79).

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що провина обвинувачених, кожного окремо, доведена повністю, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи. Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.186 КК України. Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.186 КК України.

Суд критично відноситься до показань обвинувачених стосовно того, що ними не наносилися удари потерпілому та не спричинялися йому тілесні ушкодження, а вони могли утворитися з причини падіння його на землю та вважає, що вони надані ними з метою ухилення від відповідальності за скоєне. Винуватість обвинувачених у вчиненні відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4 з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого повністю підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , який, як в ході досудового слідства, так і в суді давав послідовні покази про обставини вчинення злочину, ролі кожного з них, механізму та способу спричинення йому тілесних пошкоджень при заволодінні майном, повністю викриваючи в його скоєнні обвинувачених. Показання потерпілого об`єктивно підтверджуються письмовими доказами по справі в їх сукупності: протоколом огляду місця події від 23.01.2016 року, з якого вбачається, що на місці, яке потерпілий вказав, як місце вчинення злочину, були виявлені сліди крові; висновком судово-медичної експертизи № 701-е від 22.02.2016 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: сліду від загоєння глибокого садна або поверхневої забійної рани на скаті носу ліворуч ближче до гайморової пазухи, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, яке спричинено від однієї механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя ліворуч, яким могла бути і рука, стиснена у кулак, або інші предмети з аналогічними властивостями, не задовго до звернення за медичною допомогою, тобто в термін, на який вказав потерпілий, та воно є не характерним для спричинення при падінні з висоти власного зросту, як з наданим тілу прискоренням так і без нього.

Підстав у суду вважати, що потерпілий обмовляє обвинувачених не має, оскільки, як встановлено в суді потерпілий раніше не був знайомий з обвинуваченими, знав їх тільки візуально як мешканців району де проживає він, ніяких стосунків між ними не було, і між ними не було неприязних стосунків.

Узгодженість дій обвинувачених, їх поведінка при вчиненні злочину, та роль кожного під час заволодіння чужим майном свідчать про те, що між ними існував зговір на заволодіння чужим майном і оскільки спосіб заволодіння не оговорювався, то вони припускали будь-який спосіб заволодіння майном потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховуючи тяжкість скоєного, роль обвинуваченого у скоєнні злочину та обставини його скоєння; обставини, що пом`якшують покарання часткове добровільне відшкодування завданої злочином шкоди; особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра у зв`язку з розладом особистості та поведінки, задовільно характеризується за місцем проживання, не працює, і вважає що обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі у межах статті Кримінального Кодексу України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для застосування ст.69 КК України та статей 75,76 КК України суд не вбачає, оскільки процесуальна поведінка обвинуваченого та його покази у суді щодо обставин вчинення злочину не можуть судом розцінюватися як щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховуючи тяжкість скоєного, роль обвинуваченого у скоєнні злочину та обставини його скоєння; обставини, що пом`якшують покарання часткове добровільне відшкодування завданої злочином шкоди; особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра у зв`язку з легкою розумовою відсталістю з порушенням поведінки, задовільно характеризується за місцем проживання, не працює і вважає що обвинуваченому ОСОБА_6 повинно бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі у межах статті Кримінального Кодексу України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для застосування ст.69 КК України та статей 75,76 КК України суд не вбачає, оскільки процесуальна поведінка обвинуваченого та його покази у суді щодо обставин вчинення злочину не можуть судом розцінюватися як щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 домашній арешт залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_5 ..

Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 домашній арешт залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_6 ..

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь держави документально підтверджені витрати ДНДЕКЦ в Дніпропетровській області при проведенні судово-товарознавчої експертизи у сумі 351 (триста п`яти десяти однієї) гривні 84 копійок.
Речові докази:

-дві пляшки з-під пива «Корона» ємкістю 1,3 л. кожна, марлевий тампон з речовиною бурого кольору, марлевий тампон зі зразком снігу, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Бабушкінського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області - знищити;

-договір купівлі-продажу та анкету ідентифікації фізичної особи від 23.01.2016 року, які знаходяться на зберіганні у матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м. Дніпропетровська