Справа № 353/88/16-к
Провадження № 1-кп/353/9/16
В И Р О К
22 березня 2016 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом.
Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.
12.01.2016 р. приблизно о 23 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у АДРЕСА_1 у господарстві ОСОБА_5 , маючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, вирішив незаконно заволодіти автомобілем марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_6 та фактично належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою угону автомобіля, без відома та дозволу ОСОБА_5 , підійшов до автомобіля марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , відчинив незачинені на ключ дверцята автомобіля, сів в салон і, шляхом перемикання контактів замка запалювання, запустив двигун, після чого розпочав рух , тим самим протиправно, всупереч волі ОСОБА_5 незаконно заволодів зазначеним автомобілем.
В подальшому, 13.01.2016 р. біля 00 год. 40 хв., проїхавши приблизно 3 км у напрямку с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 не впорався з керуванням автомобілем та з`їхав у кювет, в результаті чого пошкодив автомобіль, деформувавши праве переднє крило вартістю 450,0 грн. та передній фартух автомобіля вартістю 150,0 грн.
Внаслідок незаконного заволодіння ОСОБА_4 транспортним засобом та його пошкодження потерпілому ОСОБА_5 було спричинено матеріальні збитки на загальну суму 3100,0 грн., в т.ч. вартість ремонтних та відновлюваних робіт 2500,0 грн. та вартість запчастин 600,0 грн.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 289 КК України та при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі і пояснив, що вночі 12.01.2016 р. він хотів поїхати до с. Хотимир Тлумацького району. З цією метою він, не питаючись дозволу ОСОБА_5 , сів в належний останньому автомобіль «ВАЗ-2105» та виїхав з господарства ОСОБА_5 . Але, оскільки він перебував в стані алкогольного сп`яніння, він не справився з керуванням та з`їхав в кювет, таким чином пошкодивши автомобіль. У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро розкаюється, просить суд не карати його суворо, зобов`язується відшкодувати завдану шкоду.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обвинуваченого суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений та потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
При обранні міри покарання обвинуваченому, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті, до кримінальної відповідальності притягається вперше, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, визнання вини в повному обсязі та наявність на його утриманні чотирьох малолітніх дітей.
Враховуючи вище вказане, при призначенні ОСОБА_4 покарання за вчинене кримінальне правопорушення, в даному конкретному випадку, на думку суду, є можливість призначити йому покарання у виді обмеження волі, яке передбачене в санкції ч. 1 ст. 286 КК України та яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Проте, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання і до нього необхідно застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не встановлено. Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням , встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: автомобіль марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після вступу вироку в законну силу, вважати повернутим за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Тлумацький районний суд Івано - Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча ОСОБА_1