Провадження № 1-кс/520/2765/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
30.11.2016 року ОСОБА_4 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з клопотанням про скасування арешту майна.
У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Ст. 170 КПК України містить коло осіб, на майно яких може бути накладено арешт в рамках кримінального провадження. В кримінальному проваджені арешт накладається виключно на майно, яке належить: підозрюваному, обвинуваченому, особі, яка несе відповідальність за шкоду, завдану підозрюваним, обвинуваченим або неосудною особою, юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження. Інших суб`єктів, на майно яких слідчий суддя може накласти арешт, вищевказані норми процесуального закону не встановлюють, а вказаний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
В листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року №223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» зазначено, що до осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими, або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, не може бути прийнято рішення про арешт майна, в тому числі і тоді, коли у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, проте ця особа не є підозрюваною.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування кримінального правопорушення здійснюється відносно посадових осіб Затоківської селищної ради. Майно, на яке слідчий суддя наклав арешт, не є власністю підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану підозрюваним, обвинуваченим або неосудною особою, та не є власністю юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а також не є власністю осіб, щодо яких проводиться досудове розслідування.
Отримані у власність, в порядку безоплатної приватизації земельні ділянки не можуть бути засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Вказане твердження випливає з самого поняття та сутності земельної ділянки. Так, ст. 364 КК
України передбачає вчинення кримінального правопорушення у вигляді зловживання владою або службовим становищем, тобто, фактично кримінальне правопорушення вчиняється службовою особою з використанням та за допомогою, наданих їй, владних повноважень. В клопотанні слідчого не зазначено, яким чином земельна ділянка, як -істина земної поверхні, є поняттям тотожним з повноваженнями посадових осіб Затоківської селищної ради. За своєю правовою природою повноваженням є та являє ; собою надане законом право посадової особи на здійснення впливу, регулювання певних спільно правових відносин в силу чого не може бути матеріальним об`єктом.
Слідчим не доведено, що отримана в порядку безоплатної приватизації земельна ділянка призначалася (використовувалася) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримікального правопорушення, або винагороди за його вчинення.
ОСОБА_4 є добросовісним набувачем вказаної земельної ділянки, оскільки набула права на неї за відплатним договором, виключно після проведення повного розрахунку з первинним набувачем, право якого на той момент щодо вказаної земельної ділянки ніким оскаржено не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Жодних позовів від органів прокуратури, органів місцевого самоврядування або попереднього власника до ОСОБА_4 не заявлено.
В судовому засіданні заявник в повному обсязі підтримала клопотання, та просила суд скасувати арешт.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що клопотання про накладення арешту є законим та обґрунтованим.
Дослідивши клопотання, вислухавши сторін, слідчий суддя приходить до наступного.
Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі встановленого, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання заявника ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Суддя ОСОБА_1