Справа№ 308/1002/14-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2016 року м. Ужгород
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 14.09.2013 близько 22 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись на ділянці перед Інтернет кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м. Ужгороді, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого відкрито викрав належний ОСОБА_8 рюкзак, вартістю 30 гривень, сумочку вартістю 40 гривень, мобільний телефон марки «HTC Touch Diamond2» вартістю 825 грн., в який була поміщена сім-карта мобільного пам`яті об`ємом 4 гб., вартістю 100 грн., гаманець коричневого кольору, вартістю 20 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 170 грн., всього на суму 1355 грн., після чого заволодівши викраденим разом із ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, завдавши ОСОБА_8 матеріального збитку на вказану суму.
26.10.2014 року, близько 15 години 00 хвилин, гр. ОСОБА_6 , перебуваючи поруч з магазином «Геліос», що знаходиться по вул. Станційна в м. Ужгорода, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з гр. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, заволодів належними гр. ОСОБА_11 мобільними телефонами, один з яких - марки LG S367, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 23/632 від 17.11.2014 року становить 312 гривень 50 копійок, а також телефон марки «Nokia» невстановленої моделі, який потерпілий придбав за 100 гривень в жовтні 2014 року в невстановленому органом досудового розслідування ломбарді.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в зміненому обвинувальному акті визнав повністю.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує, як грабіж, відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно з попередньою змовою групою осіб.
При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_6 , суд відповідно до статті 66 КК України не встановив.
Обтяжуючі покарання обставини щодо підсудного ОСОБА_6 , згідно статті 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що помякшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання, без ізоляції його від суспільства.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком пять років.
Відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання, тобто з 16.01.2015 року по день набрання законної сили вироку суду, із врахуванням ч.5 ст.72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобiжний захiд засудженому ОСОБА_6 до вступлення вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання якщо він протягом іспитового строку терміном у три роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, і виконає обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати по справі за проведення експертиз у розмірі 490,20 грн.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1