Cправа № 750/9861/16-к
Провадження № 1-кс/750/2844/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2016 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006456 від 08.07.2016р., -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова із скаргою, в якій посилається на те, що слідчий ЧВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0006456 від 08.07.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України не надав йому статусу потерпілого. А також посилається на те, що в ніч з 2 на 3 вересня 2016 року невідомі люди відрізали йому кабель від електромережі без всяких підстав та пояснень, незважаючи на вік, інвалідність та приватизовану ділянку, чим завдали йому моральної та матеріальної шкоди та просив скасувати постанову слідчого про відмову від 11.10.2016р. та надати йому статус потерпілого.

Розгляд скарги відкладався за клопотанням скаржника для залучення останнім до участі у справі його представника адвоката, та за клопотанням останнього для надання можливості ознайомитися із матеріалами справи, а також за клопотанням представника скаржника щодо витребування документів.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити, пояснив, що йому відрізали світло у СТ «Зарічне», як вказано у скарзі, тому і вважає себе потерпілим, оскаржує постанову слідчого від 11.10.2016р., наскільки він пам`ятає, він писав заяву про визнання його потерпілим, яку подавав до ЧВП ГУ НП в Чернігівській області у даному кримінальному провадженні у серпні 2016 року, про оскаржувану постанову йому стало відомо у вересні 2016 року, можливо дати точно і не пам`ятає, надати копію цієї заяви чи докази її подання до ЧВП не може, так як їх немає.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, пояснення по суті скарги надати не міг, оскільки за його словами його довіритель пояснив йому те саме, що і суду, вважав за необхідне витребувати заяву скаржника про визнання його потерпілим та постанову слідчого про відмову у задоволенні цієї заяви від 11.10.2016р., на які посилається скаржник у скарзі.

Слідчий в судових засіданнях проти задоволення скарги заперечував, пояснив, що у вказаному кримінальному провадженні відсутня заява ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та постанови від 11.10.2016р. про відмову тому у визнанні його потерпілим він не виносив, повідомив, що на даний час матеріали кримінального провадження знаходяться у прокуратурі. В судове засідання 09.11.2016р. слідчий не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення судового розгляду від нього не надходило.

До початку судового засідання через канцелярію суду від слідчого надійшла заява від 07.11.2016р. із копіями документів, а також листом слідчого № 12367/124/43/5/2016 від 02.11.2016р., з якого вбчається, що ОСОБА_3 до слідчого щодо визнання його потерпілим у вказаному вище кримінальному провадженні не звертався, постанова від 11.10.2016р. виносилася про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 10.10.2016р.

Заслухавши скаржника, представника скаржника, слідчого, дослідивши матеріали у провадженні за скаргою, приходжу до наступного висновку з такого.

Як вбачається з копії клопотання до слідчого ОСОБА_5 від 10.10.2016р від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка надійшла разом із вище вказаною заявою слідчого, у кримінальному провадженні № 0006456 зазначені особи просили слідчого надати їм пояснення щодо тлумачення слідчим 4-го розділу статуту садівничого товариства «Заріччя» стосовно «уповноважених»;, визнати їх по справі потерпілими; витребувати протоколи рішень зборів щодо виборів керівного складу правління та ревізійної комісії за 2015 рік та 2016 рік; витребувати технічні умови на приєднання та надати їм відповідь на руки в строки, передбачені чинним законодавством. Зазначене клопотання отримано уповноваженою особою ЧВП ГУНП в Чернігівській області, про що зазначено із вказівкою дати 10.10.2016р. та підписом особи, яка отримала клопотання з прикладенням печатки установи.

Як слідує з копії постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 11.10.2016р., яка надійшла разом із вище вказаною заявою слідчого, старший слідчий ЧВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_5 , розглянувши матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006456 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, встановив, що 07.07.2016р. до ЧВП ГУНП в Чернігівській області надійшло колективне звернення з СТ «Зарічне» щодо шахрайських дій з боку членів правління вказаного СТ. Також ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 повідомили про шахрайські дії членів правління садового товариства «Заріччя», які під приводом оподаткування території товариства протиправно отримують кошти від членів товариства. У ході досудового розслідування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були допитані в якості свідків з приводу вказаних вище обставин. При цьому останні не вказали, що їм завдано шкоди, і, відповідно, не зазначили розміру шкоди. 10.10.2016р. до Чернігівського ВП ГУ НП в Чернігівській області надійшло клопотання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у якому вони просять надати пояснення щодо тлумачення розділу статуту СТ «Заріччя», визнати їх потерпілими, витребувати документи.

В задоволенні вказаного вище клопотання слідчий відмовив повністю, посилаючись на ст. 66 КПК України, яка встановлює вичерпний перелік прав свідка, серед яких не передбачено право заявляти клопотання, на ст. 55 КПК України яка встановлює, яка особа може бути потерпілим у кримінальному провадженні, ст. 60 КПК України, яка визначає заявника у кримінальному провадженні та його повноваження та ст. 40 КПК України, яка встановлює повноваження слідчого, серед яких відсутні повноваження здійснювати тлумачення нормативно-правових актів, а також на те, що в ході досудового розслідування не встановлено підстав для визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілими.

Згідно копій супровідних листів, які надійшли разом із вище вказаною заявою слідчого, копія зазначеної постанови слідчого надсилалась ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Як встановлено в судовому засіданні, постановою про відмову, яку оскаржує скаржник, є постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , тобто скаржник оскаржує саме відмову слідчого у визнанні його потерпілим.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_3 до слідчого у вказаному вище кримінальному провадженні щодо визнання його потерпілим до 11.10.2016р. не звертався, слідчий постановою від 11.10.2016р. не відмовляв ОСОБА_3 у визнанні того потерпілим, вказана постанова стосується інших осіб, як слідує з наданої суду її копії.

А отже вимога скарги щодо скасування вказаної постанови задоволенню не підлягає, оскільки вказана постанова стосується прав та обов`язків інших осіб, повноваженим представником яких скаржник не являється, інша постанова від вказаної дати у зазначеному вище кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 слідчим не виносилася.

В той же час, порядок набуття статусу потерпілого регламентовано положеннями КПК України. Відповідно до ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.1, п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Доказів подання слідчому заяви про визнання його потерпілим або заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення скаржник до скарги не додав та слідчому судді в судовому засіданні не надав. Рішення слідчого про відмову у визнанні скаржника потерпілим відносно скаржника не приймалося.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Винесення інших рішень слідчим суддею не передбачено.

Отже, друга вимога скарги щодо надання скаржнику статусу потерпілого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадженні в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1