Справа № 305/379/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.09.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів:
ОСОБА_1 /головуючої/
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11 кп/777/452/16 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 травня 2016 року.
Цим вироком
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, несудимого, на утриманні четверо неповнолітніх дітей,
визнано винним за ч.2 ст. 121 КК України і призначено покарання 7 ( сім )років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання постановлено обчислювати з 19 січня 2016 року, тобто з моменту затримання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.
В порядку ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що 18 січня 2016 року, близько 17.00 години, в АДРЕСА_1 , за місцем проживання в приміщенні власного житлового будинку АДРЕСА_1 , у ході виниклої суперечки через сімейні непорозуміння з потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у фактичному шлюбі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння , умисно наніс декілька ударів кулаками та ногами по голові та тулубу останній, спричинивши їй телесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми голови та тулубу, множинних переломів ребер, травматичного шоку, внаслідок яких наступила смерть потерпілої .
Згідно висновку судово-медичної експертизи №12 від 19.02.2016 року, смерть ОСОБА_8 настала внаслідок тупої травми грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер, забою легень, двобічного гемотораксу, що ускладнилось травматичним шоком, який і став безпосередньою причиною її смерті.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням його волі. Посилається на те, що під час досудового слідства та судового розгляду він повністю визнав свою провину, але пояснив, що не наносив навмисно тілесних ушкоджень, а дружина отримала їх в результаті падіння, яке було частково причиною викликаною сп`янінням та частково його поштовхом. Наміру нанести їй навіть найменшу шкоду він не мав. Вказує на те, що визнає свою провину, однак стверджує про нещасний випадок, хоч і частково з його сторони, тому вважає необ`єктивною кваліфіковану йому статтю 121 ч.2 КК України, оскільки така передбачає умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, а кілька ударів долонею та поштовх не є такими, адже експертизою доведено, що травми, які викликали смерть є наслідком падіння. Разом з тим, при розгляді апеляційної скарги, просить суд врахувати те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся в скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно, його родичі також просять не позбавляти його волі, оскільки розуміють випадковість того, що сталося, а також врахувати те, що він є батьком чотирьох неповнолітніх дітей. Щодо стану алкогольного сп`яніння стверджує про те, що вживав алкоголь зранку, а сама подія сталася уже ввечері, тобто на час сварки з дружиною він був у тверезому стані.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта ОСОБА_6 про підтримання апеляційної скарги та одночасно його усне клопотання про скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд з підстав необ`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, думку захисника про підтримання апеляційної скраги в частині пом`якшення покарання, заперечення прокурора проти апеляційної скарги обвинуваченого та клопотання про скасування вироку з призначенням нового судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції ретельно перевірив докази у справі, врахував показання обвинуваченого, дані ним у судовому засіданні, в яких він вину свою визнав, дослідив письмові докази, допитав свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , даючи їй оцінку, дійшов обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Призначаючи покарання суд врахував пом`якшуючі обставини та призначив покарання у межах мінімального строку передбаченого санкцією частини 2 ст. 121 КК України. Апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення цього покарання на підставі ст. 69 КК України, в тому числі призначення покарання без позбавлення волі.

Пояснення апелянта ОСОБА_6 апеляційному суду про те, що суд розглянув кримінальне провадження необ`єктивно, що суд не врахував поведінку потерпілої, яка спровокувала його на заподіяння тілесних ушкоджень, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє.
З вироку убачається, що суд врахував причини і умови з-за яких відбулося кримінально-карна подія, врахував і те, що обвинувачений під час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, що стверджено протоколом медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння, проведеного о 3 год. 20 хв. 19.01.2016, тобто через декілька годин після події, врахував і тяжкість нанесених тілесних ушкоджень, їх локалізацію, характер і кількість.

Так, як зазначено у вироку, висновком експерта №12 від 19 лютого 2016 року стверджено, що смерть ОСОБА_8 настала внаслідок тупої травми грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер, забою легень, двобічного гемоторакса, що ускладнилось травматичним шоком, який і став безпосередньою причиною її смерті. Причина смерті підтверджується даними судово-медичного дослідження: перелом 4-5 ребер з правого боку по білягрудинній лінії, 8 ребра з правого боку по середньо - ключичній лінії, 5-6 ребер зліва по білягрудинній лінії та 7 ребра зліва по середньо-ключичній лінії, двобічного гемоторакса, "шокові" легені та нирки, множинних синців передньої поверхні грудної клітки, забою легень, а також даних судово-гістологічних методів дослідження (забій легень, ознаки травматичного шоку внутрішніх органів
Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму спричинення, якими могли бути руки стиснуті в кулак та обуті ноги сторонньої особи (на що вказує однотипність всіх переломів, а саме їх локальний характер з ознаками розтягнення на внутрішній кістковій пластинці та зжаття на зовнішній) та вкладаються в строк події, що мала місце 18 січня 2016 року. Ці тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 і по відношенню до живих осіб, являли небезпеку для життя потерпілої в момент спричинення та згідно п. 2.1.1 Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Інші тілесні ушкодження: у вигляді синців обох параорбітальних ділянок, обох вушних мушлів, лівої щічної ділянки з переходом на скулову ділянку та кут нижньої щелепи, правої щічної ділянки з переходом на кут нижньої щелепи, чола, підборіддя, крововиливу в м`які тканини голови в чоловій, тім`яній та правій скроневій ділянці, субарахноїдального крововиливу виникли внаслідок дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму спричинення, яким могли бути руки, стиснуті в кулак, та обуті ноги сторонньої особи та вкладаються в строк події, що мала місце 18 січня 2016 року. Дані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб згідно п. 2.1.3. «г» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, але не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .
Тілесні ушкодження у вигляді синців лівої бокової поверхні тазу та ссаден поперекової ділянки спини виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення та механізму тертя або при падінні і ударяння об такі та вкладаються в строк події, що мала місце 18.01.2016. Дані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб згідно п. 2.3.5 Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень і не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 (а.п.31-35);
Таким чином множинність тілесних ушкоджень різної локалізації, нанесені обвинуваченим не вказують про необачність чи необережність обвинуваченого ОСОБА_6 при їх нанесенні, а вказують на умисні послідовні дії, наносячи побої потерпілій.
Також обвинувачений активно сприяв слідству під час проведення слідчого експерименту з відеовідтворенням в ході якого детально відтворив де і при яких обставинах наносив тілесні ушкодження потерпілій, описав механізм їх спричинення (а.п.64-68).
Не заслуговують на увагу й його твердження апеляційному суду, що потерпіла могла отримати тілесні ушкодження в іншому місці ще до нанесення побоїв ним, оскільки таке його твердження спростоване висновком судово-медичної експертизи, показаннями його сестри ОСОБА_10 .
Апеляційний суд вважає, що суд об`єктивно розглянув кримінальне провадження та призначив справедливу міру покарання. Вирок суду постановлений у відповідності до ст. 368 КПК України, відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Підстав для скасування оскаржуваного вироку апеляційний суд не знаходить, а висловлені доводи апелянта апеляційному суду про його скасування не заслуговують на увагу і не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а
вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.05.2016 щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч.2 ст. 121 КК України - залишити без зміни.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 19 січня 2016 року по 06 вересня 2016 року включно.

Ухвала набирає законної сили негайно.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в цей же строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді: