15.03.2016 Справа № 367/1594/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002978 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь, Київської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 07.12.2015р. Бородянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, -

у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
02.12.2015 в нічну пору доби у ОСОБА_4 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, перебуваючих поряд із будинком АДРЕСА_2 , виник спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, а тому з метою його реалізації останні попередньо розподілили власні ролі. Реалізуючи спільний злочинний умисел, 02.12.2015 в нічну пору доби ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, відповідно до попередньо розподілених ролей, підійшли до паркану будинку, через який невстановлена досудовим розслідуванням особа, шляхом незаконного вторгнення без застосування засобів подолання перешкод, проникла на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_4 , з метою недопущення викриття спільних злочинних дій, виконуючи відведену йому роль, залишився очікувати біля паркану спостерігаючи по сторонам. В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа виконуючи відведену йому роль, незаконно перебуваючи на території домоволодіння за вищевказаною адресою, проникла до підсобного приміщення, з якого здійснювала перенесення та передавання ОСОБА_4 , належного потерпілому ОСОБА_5 майна. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, невстановлена досудовим розслідуванням особа та ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника, з підсобного приміщення заволоділи трьома зимовими шинами марки «Radial Tubeles», розмір 215/65 R 16, залишковою вартістю 5 522 гривень, шуруповертом, залишковою вартістю 440 гривень, двома кутовими шліфувальними машинками, залишковою вартістю 497 та 204 гривень, промисловим пилососом, залишковою вартістю 1 021 гривень, газонокосаркою електричною, залишковою вартістю 3 199 гривень, двома скейтами залишковою вартістю 201 гривень. В подальшому ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідуванням особа з місця події зникли та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 11 084 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у вчиненні кримінального злочину за ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно разом із малознайомим йому хлопцем ОСОБА_6 вирішили вкрасти речі з будинку АДРЕСА_2 . Для чого, ОСОБА_7 переліз через паркан у двір будинку, а він залишився стояти та спостерігати по сторонам, щоб ніхто не побачив, що вони роблять. Через деякий час ОСОБА_6 почав передавати йому речі через паркан. Після чого вони з викраденим зникли з місяця скоєння злочину. У подальшому частину викраденого майна, а саме три зимові шини вони продали та коштами розпорядились на свій розсуд. В теперішній час щиро кається у скоєному злочині, просив суд врахувати, що скоїв злочин через скрутне матеріальне становище. А також просив суд суворо не карати, дати шанс на виправлення, врахувати, що частина вкрадених речей була повернута потерпілому та він не має до нього матеріальних претензій..
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину викладеного у вироку суду доведена та його дії органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням до іншого приміщення, вчиненого повторно, скоїв злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Також судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена, не працює, не одружений, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

З врахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для застосування більш м,якого покарання суд не вбачає.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами , передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Бородянського районного суду Київської області від 07.12.2015р. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Злочин викладений у даному вироку суду ОСОБА_4 вчинив до постановлення попереднього вироку, а тому остаточне покарання слід призначити за правилами ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід відраховувати з моменту його взяття під варту, а саме з 10 лютого 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 10.02.2016р. по 15.03.2016р, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 374-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 07 грудня 2015 року, яким було засуджено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 183 (сто вісімдесят три) дні.
Строк відбування покарання обвинуваченому відраховувати з моменту його затримання, а саме з 10 лютого 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 10.02.2016р. по 15.03.2016р., який складає 35 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області.

Речові докази по справі колеса (три зимні покришки з титановими дисками), вилучені в ході проведення огляду салону транспортного засобу «Wolkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , передані на зберігання потерпілому, - залишити йому.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1