Справа № 738/280/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/325/2016
Категорія - ст. 72 ч.5КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника, адвоката ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в режимі відеоконференції в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 05 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 05 лютого 2016 року ОСОБА_8 , засудженому вироком Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 27 серпня 2013 року, задоволено клопотання і йому зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 27.12.2011 року по 05.09.2012 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Суд вказав, що згідно вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.07.2012 року ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.149, ч.3 ст.149, ст.70 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, із залишенням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Чернігова Строк відбуття покарання обчислено з часу затримання - з 27.12.2011 року.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 06.09. 2012 року вказаний вирок залишено без змін.

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 27 серпня 2013 року ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.129 КК України на 2 роки обмеження волі, за ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.49 КК України звільнений від покарання за ч.1 ст.129 КК України. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.07.2012 року, остаточно визначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Даний вирок набрав законної сили 12 вересня 2013 року.

Згідно протоколу ОСОБА_8 був затриманий 27 грудня 2011 року.

Суд врахував, що в момент винесення вироку Центрально-Міським районним судом м. Горлівки Донецької області від 27 серпня 2013 року ОСОБА_8 вже відбував покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.07.2012 року, тому в строк попереднього ув`язнення йому зарахував термін з моменту затримання по день набрання законної сили вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.07.2012 року, тобто з 27.12.2011 року по 05.09.2012 року.

Строк попереднього ув`язнення ( з 27.12.2011 року по 05.09.2012 року), який відбув засуджений ОСОБА_8 , складав 8 місяців 9 днів позбавлення волі.

Суд вказав, що з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України цей строк підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду як незаконну, ухвалити нову, якою задовольнити його клопотання. Посилається на порушення його права на захист ст. ст.52, 42 КПК України, справа розглянута за відсутності обов`язкової участі захисника, бо злочин, за який він відбуває покарання, є особливо тяжкий; він був позбавлений особисто давати пояснення в ході розгляду клопотання. Про режим відеоконференції він не знав та вважав, що його етапують в Менський райсуд на розгляд його клопотання. Вказує, що судом не взято до уваги вирок Центрально-Міського райсуду м. Горлівка від 27.08.2013 року, де вказано про необхідність зарахування в строк відбуття покарання час його утримання під вартою з 27.05.2009 року по 27.12.2012 року. Не враховано, що з 27.05.2009 року він знаходився під вартою в СІЗО м. Артемівська Донецької області; 04.10.2011 року щодо нього було винесено вирок Центрально-Міським судом м. Горлівки, який був скасований апеляційним судом Донецької області. 27.12.2012 року він був доставлений із СІЗО м. Артемівськ в м. Чернігів та засуджений вироком Новозаводського райсуду м. Чернігова. Весь час він знаходився під вартою в СІЗО м. Чернігова, потім етапований в СІЗО м. Артемівськ, де був засуджений 27.08.2013 року вироком Центрально-Міського райсуду м. Горлівка. Весь час з моменту затримання 27.05.2009 року до винесення вироку від 27.08.2013 року він знаходився в місцях попереднього утримання. Вважає, що при зарахуванні йому в строк покарання терміну попереднього ув`язнення судом не врахований п. «г» ЗУ № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, де дано визначення попереднього ув`язнення.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_8 та захисника, адвоката ОСОБА_9 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про часткове задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в обсязі апеляційної скарги в межах вимог у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є: 3) - істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу /КПК/, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Згідно вимог ч.5 ст.27, ч.4 ст.107 КПК України під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу і таке фіксування є обов`язковим. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до вимог ст.108 КПК України, під час судового засідання секретарем судового засідання ведеться журнал судового засідання, який підписується останнім.

З наданих матеріалів вбачається, що фіксування судового процесу всупереч встановленим вимогам закону технічними засобами не здійснювалось, про що свідчать дані, які містяться в довідці суду /а.п.14/, згідно якої в судове засідання прибув прокурор і не наполягав на фіксуванні судового засідання технічними засобами. Також відсутній журнал судового засідання.

Згідно вимог п.7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.7 ч. 2 ст. 412 КПК України, з направленням кримінального провадження на новий розгляд у суд першої інстанції, під час якого необхідно врахувати вищенаведене та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

З огляду на те, що після скасування рішення суду щодо ОСОБА_8 у Менському районному суді неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду даного провадження, то дане кримінальне провадження необхідно передати на розгляд до Сосницького районного суду, який найбільш територіально наближений до Менського райсуду.

Керуючись ст.ст. 404-405, 418-419, 409, 412, 415, 34 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 05 лютого 2016 року щодо засудженого ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у Сосницькому районному суді Чернігівської області.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4