АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/576/16 Справа № 707/125/16-к Категорія: ч. 2 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прачі Борознянського району Чернігівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого:

- 22 травня 2003 року Черкаським районним судом за ч. 3 ст. 185 до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 24 грудня 2004 року Черкаським районним судом за ч. 2 ст. 122 до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді трьох років та шести місяців позбавлення волі;

- 11 березня 2010 року Черкаським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі;

- 20 березня 2014 року Черкаським районним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до одного року та шести місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 14 квітня 2015 року умовно достроково, невідбутий строк 4 місяці 20 днів,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 років і 6 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання вирішено рахувати з 29 грудня 2015 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 29 грудня 2015 року по 04 квітня 2016 року. Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено чинним до набрання вироком законної сили, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 07 грудня 2015 року близько 10 год., перебуваючи на території двору домоволодіння АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення крадіжки, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_9 , а саме металеву сітку «рабицю» довжиною 10 погонних метрів й висотою 1,5 м, вартістю 311 грн., після чого з указаним після викрадення з місця злочину зник, заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на указану суму.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій по суті апеляційних вимог просить переглянути вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2016 року.

У судовому засіданні обвинувачений уточнив вимоги своєї апеляційної скарги, вказавши, що він визнає факт вчинення ним злочину, розкаюється в цьому і просить пом`якшити призначене йому покарання у виді позбавлення волі з можливим застосуванням положень ст. 75 КК України. У якості підстави для такого пом`якшення вказав, що він має хворобу у виді виразки шлунку, яка йому дуже дошкуляє і яку він не в змозі належно лікувати в місцях позбавлення волі. Вказав, що документів, якими б він міг підтвердити наявність у нього цієї хвороби, він не має.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали подану обвинуваченим уточнену апеляційну скаргу та просили її задовольнити та пом`якшити призначене судом покарання.

Прокурор просив відхилити апеляційну скаргу, вбачаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Потерпіла ОСОБА_9 підтримала позицію прокурора. Категорично наполягла на суворому покаранні для обвинуваченого. Вказала, що сітка належить саме їй, оскільки саме вона її раніше придбала і встановила у вказаному вище домоволодінні у якості паркану.

Представник потерпілої підтримав позицію потерпілої.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілу, її представника, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Ці роз`яснення суду та пояснення учасників судового розгляду мають бути відображені в усіх засобах фіксування кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог дотримався.

Відповідно до змісту вироку суду ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому. З огляду на це, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуте судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.

Згідно з журналом судового засідання та звукозаписом судового розгляду, ОСОБА_7 визнав пред`явлене йому органами досудового розслідування обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України в повному обсязі. Суд, отримавши згоду учасників судового розгляду на розгляд справи у скороченому порядку без дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, зокрема щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та правильності кваліфікації його діяння, переконався в добровільності позиції обвинуваченого та роз`яснив йому наслідки такого розгляду справи, зокрема те, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Це ж було роз`яснено і потерпілій.

Тобто обов`язкові умови розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Тому колегія суддів вбачає необхідним розглянути апеляційну скаргу обвинуваченого саме щодо уточнених ним апеляційних вимог стосовно пом`якшення призначеного покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, засудивши ОСОБА_7 , призначив йому обґрунтоване, законне і справедливе покарання, яке відповідає ступеню суспільної небезпечності вчиненого злочину, його характеру, враховує особу винного. Також суд першої інстанції обґрунтовано врахував щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі реально на певний строк, оскільки обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і відбував покарання в місцях позбавлення волі та не став на шлях виправлення. Тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог обвинуваченого щодо можливого застосування до нього положень ст. 75 КК України.

Крім цього колегія суддів бере до уваги, що обвинувачений на даний час засуджений також згідно з іншим чинним вироком того ж суду від 14 квітня 2016 року до чотирьох років позбавлення волі реально, де призначене оскаржуваним у цьому провадженні вироком покарання враховане за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Колегія суддів також погоджується з тим, що основне покарання у виді позбавленні волі саме на 2 років і 6 місяців відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Доводи обвинуваченого про наявність у нього хвороби щодо виразки шлунку колегія суддів не вбачає достатніми для пом`якшення призначеного йому покарання, оскільки вони не підтверджені належними медичними документами.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів не знаходить обґрунтованих підстав для зміни чи скасування вироку з мотивів, які указані в уточненій апеляційній скарзі ОСОБА_7 .

Однак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України необхідно перерахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк перебування його під вартою з часу ухвалення вироку судом першої інстанції до часу набрання вироком законної сили на підставі цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.04.2016 по 18.07.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк на оскарження обчислюється з часу отримання копії ухвали суду.

Головуючий :

Судді :