УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/2841/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 181 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід домашній арешт строком на 2 місяці із застосуванням заходів електронного контролю.
Заборонено ОСОБА_7 залишати вказане нею місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покладено на ОСОБА_7 наступні обов?язки:
1.Прибувати по першому виклику до слідчого СВ Житомирського відділу поліції головного управління національної поліції в Житомирській області у визначений ним час.
2. Повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
3. Докласти зусиль до пошуку офіційної роботи.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин.
Так, 18.02.2016 року близько 23 год. 10 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на автомобілі своїх знайомих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 під`їхали до будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 побачила раніше незнайому їй ОСОБА_11 , яка сиділа на лавці.
У цей час, день, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення майна, яке належить ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, ОСОБА_8 підійшла до останньої та присіла поряд з нею на лавку з лівого буку та під приводом ввійти до неї в довіру, попросила надати їй гроші та цигарку, таким чином відволікла увагу потерпілої. На вказану пропозицію потерпіла погодилась та надала ОСОБА_8 цигарку, а в наданні грошових коштів відмовила. Відразу після цього, ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна потерпілої, двома руками схопила ОСОБА_11 за шию та почала душити. Розуміючи, що вона самостійно не в змозі подолати волю потерпілої до опору, в цей же час жестом своєї руки та голосом покликала на допомогу ОСОБА_13 .
У цей час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_7 , розуміючи що ОСОБА_8 намагається вчинити відкрите викрадення чужого майна, вирішила їй допомогти у вчиненні вказаного злочину, та з цією метою вийшла з автомобіля та підійшла до останньої, тим самим вступила з ОСОБА_8 в попередню злочинну змову.
У подальшому ОСОБА_7 , ставши з лівого боку схопила останню правою рукою за волосся та притуливши голову до лавки лівою рукою нанесла декілька ударів по обличчю з права.
У подальшому, ОСОБА_8 , діючи в межах свого спільного з ОСОБА_14 злочинного умислу, направленого на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, користуючись тим, що воля потерпілої до опору, внаслідок застосованого насильства, подавлена, тримаючи рукою ноги ОСОБА_11 , почала обшукувати кишені її пальто в результаті чого ОСОБА_8 відкрито з правої зовнішньої кишені пальто викрала мобільний телефон марки LG Т500 ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1 000 грн., навушники, які матеріальної цінності не становлять, та з правої кишені пальто дістала грошові кошти в сумі 50 грн., ключ від під`їзду, червоного кольору, який матеріальної цінності не становить.
Після цього ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 на автомобілі залишили місце скоєння злочину та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира області від 19 лютого 2016 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням заходів електронного контролю.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що прокурором не доведено недостатність застосування відносно підозрюваної більш м?яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.Також, слідчий суддя врахував тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, ту обставину, що вона має постійне місце проживання та місце реєстрації, має на утримання неповнолітніх дітей.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою. Вказує на те, що підозрювана не надала доказів її проживання в м. Житомирі, а її постійне місце проживання є м. Балта Одеської області.Вона не з?явилася на виклик до слідчого, підозрюється у вчиненні тяжкого насильницького злочину, не працює, може впливати на потерпілу та свідків.
Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляційної скарги з підстав в ній наведених, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволення не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
19.02.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Старший слідчий СВ Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_15 за погодженням із заступником керівника Житомирської місцевої прокуратури звернулася до Богунського районного суду м. Житомира з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.Вона не є особою похилого віку, не потребує стаціонарного лікування, офіційно не працює, не навчається, раніше не судима, має негативну репутацію, підтримує зв?язки з особами, які відбували покарання в місцях позбавлення волі, що є умовою вчинення нового кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира області від 19 лютого 2016 року відмовлено у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту з застосуванням заходів електронного контролю.
Доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість ухвали слідчого судді про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під домашнім арештом, не знайшли свого підтвердження.
З журналу судового засідання та ухвали слідчого судді вбачається, що при розгляді клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою, була допитана підозрювана ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, відібрані пояснення у слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, а також з?ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону були дотримані слідчим суддею.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходив з того, що протягом розгляду клопотання було доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризику, але не доведено недостатність застосування, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м?якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні, якого підозрюється ОСОБА_7 , ту обставину, що вона має постійне місце проживання та місце реєстрації, має на утримання неповнолітніх дітей.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволені клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно застосував щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, за яких він просить скасувати ухвалу суду не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом для скасування оскаржуваного рішення.
Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою і обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишити без зміни.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: