Номер провадження 1-кп/754/453/16
Справа№754/7356/16-к
Вирок
Іменем України
10 червня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0008009 від 10.07.2015 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта вища, офіційно не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.197-1ч.2 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 діючи усупереч вимогам ст.ст.116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи жодних рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, а також всупереч ст.21,26-1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», не отримавши дозволу на порушення благоустрою та не уклавши договір пайової участі, у невстановлений досудовим слідством час у квітні 2014 року самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0418га, що знаходиться по проспекту Ватутіна в м. Києві в прибережній захисній смузі вздовж річки Десенка, тобто відповідно до ст.88 Водного кодексу України у охоронній зоні.
Таким чином ОСОБА_5 вчинив самовільне зайняття земельної ділянки у охоронній зоні і його дії необхідно кваліфікувати за ст.197-1ч.2 КК України.

31 травня 2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної Угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2ст.197-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.197-1 КК України.

Крім того вказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання у виді обмеження волі на строк два роки, із застосуванням ст..75,76 КК України, з випробуванням та іспитовим строком на один рік та досягнуто згоди сторін щодо його призначення.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно ст.314ч.3,п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.197-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 31 травня 2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2ст.197-1 КК України і призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції і повідомляти про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази зберігати при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення..

Суддя: