Справа № 460/3719/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2016м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 29 липня 2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2013 року, ОСОБА_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової строкової служби та наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.04.2013 № 67 йому присвоєно військове звання «солдат» та відправлено з обласного збірного пункту для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Із 24.04.2013 до 30.08.2013 солдат ОСОБА_5 проходив військову службу на посаді курсанта у навчальному підрозділі військової частини НОМЕР_1 .

У вересні 2013 року ОСОБА_5 направлено для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), де наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 13.09.2013 року №213 його зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка-водія 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону та в подальшому згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.09.2013 № 225 його призначено на посаду

старшого механіка-водія 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону.

У подальшому, відповідності до п. п. 6.187 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19.05.2014 №111 солдата ОСОБА_5 , відповідно до мобілізаційного плану, призначено на посаду номер обслуги зенітного артилерійського взводу 1 механізованого батальйону.

У відповідності до плану відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_2 у бойову готовність та на виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 10.06.2014 №448 військову частину НОМЕР_2 з 10.06.2014 року переведено на умовне найменування воєнного стану «військова частина - польова пошта НОМЕР_3 ».

29.06.2014 солдату ОСОБА_5 надано звільнення з розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_3 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , з якого останній повинен був повернутись до 18 год. 00 хв. того ж дня.

-2-

Проте, ОСОБА_5 , переслідуючи мету ухилитись від військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи намір назавжди ухилитися від проходження військової служби, без поважних причин до 18 год. 00 хв. 29.06.2014 в розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_3 зі звільнення не прибув та до 18.07.2014 незаконно перебував поза місцем її розташування, проводячи час на власний розсуд за місцем свого фактичного проживання в АДРЕСА_1 .

16-17.07.2014 з метою встановлення місця знаходження та забезпечення повернення солдата ОСОБА_5 в розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , за місцем проживання останнього вибули представники ІНФОРМАЦІЯ_4 з пропозиціями повернутися на військову службу. Однак, ОСОБА_5 на військову службу не повернувся.

18.07.2014 солдат ОСОБА_5 на вимогу військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 прибув у вищевказане управління та того ж дня був скерований у Військово-медичний клінічний центр Західного регіону для проходження військово-лікарської комісії на предмет визначення придатності до військової служби.

25.07.2014 солдата ОСОБА_5 виписано з Військово-медичного клінічного центру Західного регіону та того ж дня він прибув у розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_3 .

Після проходження військово-лікарської комісії, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний намір на завжди ухилитися від проходження військової служби, 25.07.2014 про своє прибуття з Військово-медичного клінічного центру Західного регіону командуванню не доповів та 26.07.2014 діючи умисно, переслідуючи мету ухилитись від військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи намір на завжди ухилитися від проходження військової служби, без поважних причин та дозволу командира, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_3 та вирушив за місцем свого проживання у с. Садки Жидачівського району Львівської області, де проводить час на власний розсуд і на військову службу не повертається.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно після проходження військово-лікарської комісії, 26.07.2014 без дозволу командира, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_3 та вирушив за місцем свого проживання у с. Садки Жидачівського району Львівської області, оскільки за станом здоров`я не в змозі був виконувати військовий обов`язок.

На даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії. Просить суворо не карати, не позбавляти волі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив суд звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст.. 48 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, на даний час звільнений з військової служби, а тому перестав бути суспільно небезпечним.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 його винуватість стверджується зібраними в ході досудового та судового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000059 від 29 липня 2014 року та матеріалах судової кримінальної справи №460/3719/14-к. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні

-3-

обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, керуючись єдиним умислом на завжди ухилитися від військової служби, 26.07.2014 року, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 і підлягає відповідальності за ч. 1 ст.408 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він в скоєному щиро розкаявся та вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не добуто.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, в той же час щиро розкаюється у вчиненому, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, кримінальним правопорушення не заподіяв матеріальної шкоди, на даний час звільнений з військової служби.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до ст.76 КК України, під час іспитового строку зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ