Справа №№ 148/764/16-к
В И Р О К
Іменем України

09 червня 2016 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника за призначенням ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця м. Красноармійськ, Донецької області, житель АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 20.09.2012, Тульчинським р/с за ст. ст. 185 ч.2 КК України до 4 років 1 міс. п/в, умовно-достроково звільнений від відбування покарання на підставі ухвали Вінницького м/с від 7.09.2015, з невідбутим покаранням у виді позбавлення волі строком один рік чотири місяці, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
19.12.2015 близько 19:00 год. ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , після чого запропонував останньому здійснити крадіжку велосипеду з будинку АДРЕСА_3 , який він раніше бачив у під`їзді вказаного будинку. На дану пропозицію ОСОБА_7 погодився, після чого вони за попередньою змовою домовились на вчинення крадіжки велосипеду та разом пішли до під`їзду будинку АДРЕСА_3 .

Прийшовши до під`їзду будинку АДРЕСА_3 діючи повторно з умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання ОСОБА_7 залишився на вулиці спостерігати щоб ніхто не надійшов, а ОСОБА_5 шляхом вільного доступу проник до під`їзду будинку, не маючи при цьому права доступу до нього, оскільки ні він, ні ОСОБА_7 там не проживають, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшої реалізації, таємно, протиправно, не маючи права на майно, з-під сходового майданчика вчинив крадіжку велосипеду марки «Україна» світло-голубого кольору, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. АДРЕСА_4 , вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 28 від 15.01.2016 становить 684,00 гривень. Після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 завезли викрадений велосипед до гр. ОСОБА_9 , якому продали його за 150 гривень, тобто розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 завдали потерпілому ОСОБА_8 майнового збитку на загальну суму 684,60 гривень.

21.12.2015, близько 17:00 год. ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 з метою власного збагачення з корисливих спонукань, підійшли до двору домогосподарства АДРЕСА_5 звідки ОСОБА_7 таємно, умисно, повторно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку велосипеду марки «Україна», темно-синього кольору, який належить ОСОБА_10 , вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 25 від 14.01.2016 могла становити 638,30 гривень. Після чого викрадений велосипед вони завезли до гр. ОСОБА_11 , якому його продали за 50 гривень, тобто розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 завдали потерпілому ОСОБА_10 майнового збитку на загальну суму 638,30 гривень.

22.12.2015 близько 18:00 год. ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 , та запропонував останньому здійснити крадіжку велосипеду з будинку АДРЕСА_6 , який він раніше бачив у одному із під`їздів вказаного будинку. На дану пропозицію ОСОБА_7 погодився, після чого вони за попередньою змовою домовились на вчинення крадіжки велосипеду та разом пішли до під`їзду будинку АДРЕСА_6 .

Прийшовши до під`їзду будинку АДРЕСА_6 , де знаходився велосипед, ОСОБА_5 залишився на вулиці спостерігати щоб ніхто не надійшов, а ОСОБА_7 діючи з умислом направленим на незаконне заволодіння велосипедом, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання шляхом вільного доступу проник до під`їзду будинку, не маючи при цьому права доступу до нього, оскільки ні він, ні ОСОБА_5 там не проживають, де виявив велосипед, який був пристебнутий за допомогою металевого тросу до перила сходів. Побачивши те, що велосипед пристебнутий за допомогою металевого тросу ОСОБА_7 вийшов з під`їзду на вулицю, після чого разом з ОСОБА_5 пішов до себе додому, щоб взяти плоскогубці, щоб перекусити металевий трос.

Повернувшись через деякий час до під`їзду будинку АДРЕСА_6 , ОСОБА_5 залишився на вулиці спостерігати щоб ніхто не надійшов, а ОСОБА_7 в цей час знову шляхом вільного доступу проник до під`їзду будинку, де знаходився велосипед, перекусивши за допомогою плоскогубців металевий трос, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою подальшої реалізації, таємно, протиправно, не маючи права на майно, заволодів велосипедом марки «CHIO» червоного кольору, який належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительці АДРЕСА_7 , вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 12.01.2016 становить 509,60 гривень.
Після чого викрадений велосипед з ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 завезли до гр. ОСОБА_11 , якому продали його за 50 гривень, тобто розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 завдали потерпілій ОСОБА_12 майнового збитку на загальну суму 509,60 гривень.

23.12.2015 близько 20:00 ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 з метою власного збагачення, домовились про вчинення крадіжки картоплі з домогосподарства розташованого за адресою АДРЕСА_8 . Прийшовши до домогосподарства яке розташоване в АДРЕСА_8 , та належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_9 , ОСОБА_7 шляхом зламу навісного замка проник в приміщення погребу з якого разом з ОСОБА_5 умисно, повторно, таємно, протиправно, не маючи права на майно, викрали 6 мішків картоплі, вартість одного кілограму якої відповідно довідки виданої ПСК «Тульчинський ринок» становить 5 гривень. Після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 завезли 4 мішки картоплі на загальну вагу 140 кілограм в АДРЕСА_8 , де продали її ОСОБА_13 , яка на наступний день продала її на Тульчинському ринку за 300 гривень, а ще 2 мішки картоплі на загальну вагу 71 кілограм завезли в АДРЕСА_10 , де продали її ОСОБА_9 за 100 гривень таким чином розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 заподіяли потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1055 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів передбачених ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України визнав повністю і суду показав, що всі крадіжки ним були вчиненні разом з ОСОБА_7 , про що вони попередньо домовлялись. При вчиненні крадіжок велосипедів з під`їздів будинку, а ні він, ні ОСОБА_7 там не проживали. Він розумів, що вказане майно йому не належить, і що велосипеди зберігались в підїзді будинку, але доступу до них вони не мали. Всі зазначені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності і він їх повністю підтверджує. В скоєному кається, просить суворо не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується показами потерпілої ОСОБА_4 , яка підтвердила обставини щодо вчинення крадіжки картоплі з підвалу її домогосподарства.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується висновком експерта № 2 від 12.01.2016, відповідно до якого ринкова вартість наданого на експертизу велосипеда марки «Chio», з урахуванням зносу на момент проведення експертизи могла становити 509,60 грн.

Висновком експерта № 25 від 14.01.2016, відповідно до якого ринкова вартість велосипеду марки «Україна» з урахуванням зносу на момент вчинення крадіжки, а саме станом на 21.12.2015 могла становити 638,30 грн.

Висновком експерта № 28 від 15.01.2016, відповідно до якого ринкова вартість велосипеду марки «Україна» з урахуванням зносу на момент вчинення крадіжки, а саме станом на 21.12.2015 могла становити 684 грн.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням висновку експертизи та оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є повторність, так як останній має непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, та крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб, по факту крадіжки майна у гр. ОСОБА_10 , в судовому засіданні доведена в повному обсязі, в зв`язку з чим його дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України.

Також в судовому засіданні в повному обсязі доведена вина обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна поєднана з проникненням в житло та інше приміщення, в зв`язку з чим його дії необхідно кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України. Так, факт вчинення крадіжок велосипедів з приміщення під`їздів будинків, вірно кваліфіковано, як проникнення, що в свою чергу узгоджується з позицією викладеної в ч. ч. 1, 2 п. 22 Постанови Пленуму ВСУ № 10 від 6.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», в яких зазначено, що під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.
Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном.
В судовому засіданні встановлено, що умисел у ОСОБА_5 був направлений на проникнення до під`їзду, шляхом вільного доступу, саме з метою крадіжки майна.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку скоєних ним злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, після відбування покарання та умовно-дострокового звільнення на шлях виправлення не став, продовжував вчиняти злочини, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд відносить каяття в скоєному злочині.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкцій визначених ст. 185 ч.2 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі, яке останній повинен відбувати.

Таким чином, призначаючи покарання підсудному ОСОБА_5 , суд також враховує ті обставини, що останній вчинив злочини передбаченні ст. 185 ч.2, ч. 3 КК України, а тому покарання йому необхідно призначити за кожен злочин окремо, і остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим.

Крім того, судом також враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив інкриміновані йому злочини в період частково невідбутого покарання встановленого вироком Тульчинського районного суду від 20.09.2012, яким його засуджено на чотири роки один місяць позбавлення волі та звільнено 7.09.2015 від відбування покарання умовно-достроково відповідно до ухвали Вінницького міського суду з невідбутим строком 1 рік 4 місяці, тому остаточне покарання йому необхідно призначити за сукупністю вироків, на підставі ст. ст. 71, 81 ч.4 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з часу його затримання з 24.03.2016, зарахувавши строк перебування під вартою в строк відбуття остаточного покарання.

Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України, ОСОБА_5 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За приписами п.п «в» ч. 4 п.5 ст. 72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Стосовно запобіжного заходу, враховуючи, що відносно ОСОБА_5 , ухвалою Тульчинського районного суду застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що до вступу вироку в законну силу підстав для його зміни не має.

Питання щодо речових доказів та судових витрат вирішено вироком Тульчинського районного суду від 21.03.2016.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-374, 377 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

по ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;

по ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_5 , за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 81 ч.4 КК України, з врахуванням вироку Тульчинського районного суду від 20.09.2012 року, остаточне покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 24.03.2016, зарахувавши ст. рок перебування під вартою в строк відбування остаточного покарання.

Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України, ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбування остаточного покарання в кількості 2 місяців 16 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя