ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України,-

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпіла ОСОБА_9

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

21.10.2010 року при наданні медичної допомоги потерпілій ОСОБА_9 завідуючим акушерсько-гінекологічного відділення Старокозацької районної лікарні Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_6 у зв`язку із неналежним виконанням своїх професійних обов`язків, внаслідок несумлінного до них відношення, не прийняв рішення про проведення операції кесарів розтин, що потягло тяжкі наслідки для дитини ОСОБА_11 , який під час пологів отримав травму голови у виді крововиливу в м`які тканини голови у правій тім`яній області (кефалогематома), перелом правої тім`яної кістки, розходження стріловидного та лямбдавидного швів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 провину у інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 140 ч.2 КК України не визнав, цивільний позов також не визнав та пояснив наступне. З 1989 року працював завідуючим акушерсько-гінекологічного відділення Старокозацької районної лікарні. 14.10.2010 року до нього підійшов ОСОБА_12 зі своєю вагітною дружиною ОСОБА_9 та попросив залишити дружину у лікарні, оскільки він працює в м. Одесі, а його дружина проживає в с. Карналіївка. Він провів огляд потерпілої, госпіталізував її у відділення. Після чого у потерпілої були відібрані відповідні аналізи та вона знаходилась під наглядом акушерки. Він оглянув потерпілу та ніяких сумнівів у її стані здоров`я не вбачалось. Він припускав, що пологи пройдуть нормально, оскільки у потерпілої були другі пологи. 21.10.2010 року біля 18.00 години йому додому зателефонувала акушерка і повідомила про те, що у потерпілої ОСОБА_9 відійшли води та почалась родова діяльність. Коли він приїхав у лікарню, то побачив, що пологи патологічні (стрімкі та швидкі) та води відійшли зеленого кольору. Він тричі міряв вагу плоду, операцію кесарів розтин було робити занадто пізно, оскільки голова плоду була у площині тазу. Версія про клінічно вузький таз була відкинута. Коли народилась дитина, всіляко вживались реанімаційні заходи для новонародженого. Дитина народилась фіолетового кольору, не плакала, дитину почали відкачувати. Він займався станом здоров`я потерпілої, а потім як завідуючий відділенням почав надавати допомогу дитині. Новонароджена дитина самостійно дихала. Після двох годин спостереження за дитиною, ним було ухвалено рішення викликати реаніматора. Десь через дві з половиною години із м. Одеси приїхав лікар-реаніматолог, який поставив діагноз «внутрішньоутробна інфекція». Після чого він звернувся до лікаря-реаніматора, щоб забрати дитину в реанімацію до м. Одеси, на що йому було відмовлено у зв`язку із проведенням ремонту та через те, що дитина не у важкому стані. На другий день вранці він сказав, що дитину треба терміново евакуювати в обласну лікарню. Стан дитини погіршувався, з`явились симптоми набряку мозку. На третій день він ще раз викликав реанімацію. Коли приїхали лікарі-реаніматологи, то ними була оглянута дитина та надані вказівки продовжити лікування. На його погляд, якщо б дитина від самого початку була направлена до обласної лікарні, то видужання би наступило швидше. 26.10.2010 року він наполегливо зателефонував та викликав реанімацію через тяжкий стан дитини. Після того, як на шосту добу зателефонував голова Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_13 , одразу приїхала бригада швидкої допомоги і дитину евакуювали. На восьму добу дитині поставили діагноз набряк мозку і пневмонія. Також пояснив, що в медичній діяльності він керується наказом № 676 від 31.12.2004 року «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги» у зв`язку з чим він не міг протистояти. При механічних перешкодах голови, яка швидко просувається, не можна робити операцію кесарів розтин відповідно до правил та канонів. Стрімкі та швидкі роди відбуваються на протязі трьох годин. Він не викликав ургентну групу. При вимірюванні ширина та довжина плоду не завжди відповідає дійсності. Звичайні пологи тривають від 12 до 16 годин. Чому у потерпілої пологи стали стрімкими, пояснити не зміг. Стрімкі пологи відбуваються по бажанню природи. Його насторожило те, що у потерпілої води були зеленого кольору. Враховуючи, що для проведення операції кесарів розтин бригада лікарів та акушерів була б готова пізніше, він був поставлений в умови, що не доцільно було б робити операцію кесарів розтин, оскільки могла бути заподіяна велика шкода. Відповідно до висновку лікарів обласної лікарні ушкодження у дитини виникли при стрімких пологах. Він не має права впливати на лікарів реанімації Одеської обласної лікарні. Він проінформував їх про стан здоров`я дитини і про стрімкі пологи потерпілої. Він вважає, що при своєчасній реанімації можливо було уникнути набряку мозку дитини, необхідно було б відповідне обладнання, яке було відсутнє в Старокозацькій районній лікарні, був наявний лише апарат штучної вентиляції легень. Дана дитина не потребувала в застосуванні такого апарату.. Він не бажав настання таких наслідків. Вважає себе невинуватим та просив суд постановити оправдальний вирок.

Крім невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України, його винуватість підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні пояснила, що друга вагітність у неї протікала без ускладнень. З початку вагітності за нею спостерігав лікар Старокозацької районної лікарні ОСОБА_14 . До пологів вона не лягала в лікарню, оскільки не було для цього жодних показань. 28.09.2010 року за результатами останнього УЗД було виявлено, що в неї крупний плід та пологи мають відбутися через два тижні. Після чого вона з чоловіком поїхали до Старокозацької районної лікарні та звернулись до завідуючого акушерсько-гінекологічного відділення Старокозацької районної лікарні ОСОБА_6 , який запевнив, що краще їхати додому та чекати. 14.10.2010 року вона разом зі своїм чоловіком знову поїхали до Старокозацької районної лікарні, де звернулись до лікаря ОСОБА_6 . Після огляду лікар ОСОБА_6 сказав, що стан здоров`я у неї задовільний. Вона повідомила про неприємні відчуття внизу живота, на що він сказав, що ці неприємні відчуття пов`язані з підготовчим періодом до пологів. Вона вирішила залишитись до пологів у лікарні. 20.10.2010 року вона сказала лікарю ОСОБА_6 , що переношує дитину. 21.10.2010 року приблизно о 09.00 годині в неї почались слабкі перейми. Вона звернулась до чергової медсестри. В палаті перейми почались більш інтенсивніше. В той же день десь о 16.00 годині вона повідомила лікарю ОСОБА_6 про перейми. Оглянувши, лікар ОСОБА_6 сказав медсестрі, що в неї повне розкриття матки, але води не відійшли, тому необхідно було пробивати пузир. Коли він пробив пузир, то відійшли води брудно-зеленого кольору. ОСОБА_6 сказав, що це дуже погано. Коли медсестра зробила укол, то лікар поїхав. Перейми у неї були слабі і короткі. Приблизно о 18.00 годині приїхав лікар ОСОБА_6 її забрали в пологовий зал, переймів у неї не було. Вона нічого не відчувала. Кілька разів вона втрачала свідомість та не могла самостійно народити дитину, після чого медперсонал по черзі давили їй на живіт. О 21.00 годині їй повідомили, що вона народила дитину. При народженні дитина не закричала, була синьо-фіолетового кольору. Вона дізналась про те, що викликали лікаря-реаніматолога з м. Одеси для надання дитині медичної допомоги. Лікар ОСОБА_6 повідомив їй, що дитина жива, але у тяжкому стані. Вона пішла в палату, де лежала дитина та побачила, що вона була синюшного кольору, були приєднані катетери. Побачивши це, вона втратила свідомість. Кілька разів викликали лікарів-реаніматорів з м. Одеси, а потім дитину забрали в реанімаційне відділення обласної клінічної дитячої лікарні. Дитина місяць перебувала у комі, згодом вона з дитиною була переведена до відділення патології для новонароджених. Стан дитини був нестабільним, то ставало краще, то гірше та супроводжувалось приступами. За результатами томографії було виявлено, що у дитини перелом скроневої кістки. З 16 грудня 2010 року по 26 січня 2011 року вона з дитиною знаходилась на лікуванні в Білгород-Дністровській районній лікарні. На теперішній час дитина не розмовляє та постійно лежить. Коли вона поступила до лікарні, то була розмова про кесарів розтин. Також пояснила, що під час пологів лікар та акушерка складали руки і видавлювали з неї дитину, слухали її трубкою. Про стрімкі пологи вона почула вже від слідчого. Просила задовольнити цивільний позов та стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_6 , Старокозацької районної лікарні, Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Управління охорони здоров`я Одеської облдержадміністрації, Міністерства охорони здоров`я розмір матеріальної шкоди у сумі 31 431,93 грн. та моральної шкоди у сумі 1 млн. грн. Моральну шкода вона обґрунтовує тим, що ані обвинувачений ані керівництво не вжили відповідних заходів щодо надання своєчасної допомоги. Кожного дня вона відчуває нестерпні страждання, дивлячись на свою дитину. Білгород-Дністровській районній державній адміністрація та Управлінню охорони здоров`я байдужа доля її дитини. Просила суд призначити суворе покарання обвинуваченому;

-показаннями свідка ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні пояснила, що в 2010 році вона працювала на посаді медсестри палати новонароджених акушерсько-гінекологічного відділення Старокозацької районної лікарні. До її обов`язків входить догляд за новонародженими дітьми, пояснювати матері, як вона повинна поводитись з новонародженою дитиною. 21.10.2010 року вони приймала пологи у потерпілої в якості дитячої медсестри. При пологах дитина не закричала, їй була зроблена стимуляція та викликано дитячого лікаря педіатра, який призначив дитині лікування. Стан дитини був тяжкий. Також викликалась реанімаційна бригада з Одеської обласної дитячої клінічної лікарні, якою було призначено лікування. Дитина була поміщена в палату інтенсивного лікування для лікування;

-показаннями свідка ОСОБА_16 , який у судовому засіданні пояснив, що працював з 1995 року на посаді лікаря анестезіолога і хірурга Старокозацької районної лікарні. Він не брав участі в пологах потерпілої ОСОБА_9 . Йому було відомо, що у потерпілої були тяжкі пологи. Для того, щоб зібрати реанімаційну групу до операції необхідно було до однієї години;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який у судовому засіданні пояснив, що з 1981 року працює лікарем акушер-гінекологом Старокозацької районної лікарні. Коли потерпіла ОСОБА_9 народжувала дитину, то він знаходився на лікарняному. Відношення до пологів ОСОБА_9 він не має;

-показаннями свідка ОСОБА_17 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона працювала акушеркою акушерсько-гінекологічного відділення Старокозацької районної лікарні. 21.10.2010 року вона була на роботі. Потерпіла народжувала дитину, яким чином проходили пологи, вона не пам`ятає. Вона виконує лише вказівки лікаря гінеколога. При проведенні пологів потерпілої були присутні вона, ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 . До її обов`язків входить: вимір окружності живота вагітної, температури, ваги, а коли вагітна народжує, то вона слухає серцебиття плоду. Вона не пам`ятає слів потерпілої про крупний плід. Для того, щоб зібрати реанімаційну групу, необхідно 30-40 хвилин;

-показаннями свідка ОСОБА_19 , який у судовому засіданні пояснив, що працює заступником начальника Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи. В 2012 році на підставі постанови старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області комісією у складі шести спеціалістів був наданий висновок експерта з урахуванням матеріалів кримінального провадження та медичних документів (двох карт стаціонарного хворого, рентгенівських знімків). Після ознайомлення з медичною документацією, ним та іншими членами комісії був наданий висновок. Він пояснив, що відповісти на питання, що означає поняття «стрімки пологи» не зможе, оскільки це стосується членів комісії. Крім того, в висновках викладено та зазначено прямий причинний зв`язок. Операція кесарів розтин це нескладна операція, яка проводиться дуже часто. Лікарем діагноз був встановлений вірно. Тактика для другого переходу пологів в даному випадку вибрана невірно. Лікаря повинно було насторожити те, що плід був крупним. Лікар при проведенні операції користується протоколом про надання медичної допомоги. У зв`язку з чим висновок експерта № 95 від 22.06.2012 року Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи співпадає з їх актом судово-медичного дослідження, пояснити не зміг.

Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-постановою старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про порушення кримінальної справи від 24.07.2012 року за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України (т.1, а.с. 1);

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1, а.с. 27);

-копіями медичних документів на ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (т.1., а.с. 28-32);

-копіями посадових інструкцій лікаря акушера-гінеколога завідуючого відділенням та лікаря акушера-гінеколога (т.1, а.с. 52-59);

-протоколом № 4 засідання контрольно-експертної комісії Білгород-Дністровської центральної районної лікарні від 27.01.2011 року з висновком про те, що випадок пологової травми у новонародженої дитини ОСОБА_9 вважати попереджуваним на етапі пологового відділення у зв`язку із тим, що не було своєчасно вирішене питання про проведення кесарського розтину (т.1, а.с. 60-61);

-протоколом засідання клініко-експертної комісії управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 05 квітня 2011 року № 1 та висновком клініко-експертної комісії управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 05.04.2011 року № 1 з висновками про те, що недостатнє обстеження на етапі жіночої консультації. У пологовому відділенні не правильно визначена передбачувана маса плоду, що призвело до необґрунтованої консервативної тактики ведення пологів. Стан плода не оцінювався до початку пологів. Спостереження в пологах проводилось недостатньо, оскільки латентна фаза пологів була не визначена, а лікар оглянув в активній фазі. Невірно визначена маса плода на фоні вилиття густо меконіальних навколоплідних вод, що могло свідчити про внутрішньоутробну гіпоксію або інфікування, не діагностований незадовільний стан крупного плода, консервативне ведення пологів призвело до важкого ураження новонародженого (пологова травма та гіпоксемія), що попереджувально у разі розродження шляхом кесаревого розтину. Згідно з первинним оглядом, стан дитини відповідає гіпоксично-ішемічній енцефалопатії ІІ стадії та пологовій травмі - кефалогематома тім`яної області справа: підозра на внутрішньоутробну інфекцію базується на характері навколоплідних вод. Описана клінічна картина співпадає з виставленим діагнозом. Дуже рання поява пологової пухлини та кефалогематоми свідчить про значне інтранатальне ушкодження голови, оскільки кефалогематома, як правило, формується на 2-3 добу життя, дуже рання її поява давала підстави запідозрити перелом кістки черепу. Рентгенографія черепу, дослідження на TORCH-інфекції та мікробіологічне дослідження не проводилося у зв`язку з відсутністю технічної можливості. Тяжке ураження мозку виникло в результаті патологічного перебігу пологів і зумовлено комбінацією факторів - тяжка інтранатальна гіпоксія та пологова травма з переломом кістки черепа. Розвиток тяжкого ураження центральної нервової системи у дитини можна було запобігти за умови більш оптимального ведення пологів. Випадок інвалідності хлопчика ОСОБА_11 умовно попереджувальний у разі розродження шляхом кесаревого розтину (т.1, а.с. 62-68, 69-74);

-актом судово-медичного дослідження № 95 від 22.06.2012 року Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи відповідно до якого в процесі допологового спостереження в стаціонарі до початку пологової діяльності показань до операції кесаревого розтину не було. Пологи крупним плодом (маса тіла 4600 грамів) у ОСОБА_9 ускладнились формуванням клінічно вузького тазу, що було обумовлено невідповідністю розмірам головки крупної дитини розмірам тазу матері. Дане ускладнення є показанням до пологового дозволу шляхом операції кесаревого розтину (накази № 582 і № 977 МОЗ України). Вказаний показник до операції, найбільш вірогідно, виник до 17.45 години 21.10.2010 року. Враховуючи, що дистрес, найбільш вірогідно, був наслідком надмірної по силі і більш довгого за часом стикання головки плоду у площині входу в малий таз, це ускладнення пологів також вимагало пологового дозволу шляхом операції кесаревого розтину. Лікарем вказана ситуація була розцінена невірно, о 18.00 годині не був встановлений діагноз клінічно вузького тазу, що потягло подальші неправильні дії - ведення пологів через звичайні пологові шляхи з послідуючою травматизацією плода, який знаходився у стані дистресу. Таким чином, під час вагітності і в процесі допологового спостереження в стаціонарі показань до операції кесаревого розтину у ОСОБА_9 не було, але вони виникли в процесі пологів. Пологовий дозвіл породіллі шляхом операції кесаревого розтину після виявлення ознак клінічної невідповідності розмірам головки плода розмірам тазу матері дозволило б уникнути тяжкої інвалідизуючої травми дитини (перелом кісток зводу черепа, закритий перелом правої скроневої кістки). Таким чином, в ході пологів дитина ОСОБА_11 отримала наступні тілесні ушкодження: кефалогематому (очагове крововилив в м`які тканини скроневої області) правої скроневої кістки, закритий перелом правої скроневої кістки. Вказані ушкодження утворились в пологах при проходженні новонародженого через пологові шляхи матері в результаті невідповідності розмірів головки крупного плоду розмірам тазу матері і стрімкою їх течією, яких можна було би уникнути за умови проведення пологового дозволу матері шляхом операції кесаревого розтину. Таким чином, утворення цих ушкоджень у дитини знаходиться в прямому причинному зв`язку з неправильними діями осіб медичного персоналу, а тому, згідно з п. 1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» ці ушкодження повинні оцінюватись за критерієм судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. У відповідності з цим, отримані дитиною тілесні ушкодження, згідно п. 2.1.3 «Правил…» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм безпеки для життя (т.1, а.с. 98-132);

-висновком експерта № 141-к від 19.10.2012 року Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи відповідно до якого показань для пологового дозволу шляхом операції кесаревого розтину не було в період спостереження за вагітною ОСОБА_9 в жіночій консультації, ані при її появі у пологовому будинку. Оперативне розродження шляхом операції кесаревого розтину при спостереженні за вагітними планується при анатомічно вузькому тазі, при крупному плоді, при наявності у вагітної захворювань, які можуть привести до декомпенсації в процесі пологів через звичайні пологові шляхи. В першому періоді пологів названі показання до оперативного втручання розширяються дистрес плоду, клінічно вузький таз (тобто, невідповідність розміру малого тазу і головки плоду), ознаки декомпенсації у породіллі екстрагенітальної патології. Показання до оперативного розродження проведенням операції кесаревого розтину в першому періоді пологів, коли виникли симптоми клінічно вузького тазу. Проведення операції кесаревого розтину виключало можливість отримання травми голови дитини під час пологів, а також зменшило б тривалість дистресу плода. В першому періоді пологів, коли проявились ознаки вузького тазу дистресу плода в пологах, тактика ведення пологів через звичайні пологові шляхи була вибрана невірно, вимагалось проведення операції кесаревого розтину. Породілля ОСОБА_9 перебувала у спеціалізованому медичному закладі, де за наявності показань могла б своєчасно виконана операція кесаревого розтину. Тактика спостереження і лікування дитини ОСОБА_20 , який народився, була вибрана правильно, відповідала діагнозам, тяжкості його стану, враховувала вимоги нормативних документів. У новонародженого ОСОБА_20 малась пологова черепно-мозкова травма: крововилив в м`які тканини голови в правій скроневій області (кефалогематома), перелом правої скроневої кістки, розходження стріловидного і лямбдавидного швів. Поєднання названих тілесних ушкоджень вказує на пологову травму, вони утворились на другому періоді пологів при проходженні голови плода по пологовому каналу, коли невідповідність розмірів голови і малого тазу призвело до надмірної деформації черепу і виникненню названих ушкоджень у дитини. Як вказано у п.3.6. даних висновків, пологова черепно-мозкова травма у ОСОБА_20 виникла в результаті неправильно вибраної тактики ведення другого періоду пологів. Ушкодження, які утворились у дитини при народженні у вигляді перелому правої скроневої кістки згідно кваліфікуючого критерію безпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (п. 2.1.3. б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (т.1, а.с. 140-160);

-висновком експерта № 178, 179/14 від 16.09.2015 року Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України відповідно до якого спостереження за перебігом вагітності ОСОБА_9 на етапі до пологового періоду відбувалося з окремими порушеннями. Жіночу консультацію вагітна відвідувала нерегулярно, з 07.08.2010 року по 04.10.2010 року не спостерігалася. Ультразвуковий скринінг був виконаний частково. При встановленні терапевтом діагнозу «залізодефіцитна анемія» відповідне лікування не було призначене. При лабораторному встановленні патологічних змін в сечі не призначене поглиблене повторне обстеження вагітної та консультація її у лікаря-невролога або уролога. Спостереження в пологах лікарем акушером-гінекологом було розпочато в активну фазу (перейми по 45 сек. через 1,5-2 хв., відкриття шийки матки 8 см, 18.00 год. 21.10.2010 р.). Проте анамнестичні дані щодо часу початку регулярних переймів в історії пологів не вказані. З огляду на це, комісія не може встановити дійсну тривалість пологів, а отже і встановити наявність чи відсутність аномальної пологової діяльності, в т.ч. обґрунтовано висловитись про характер пологів. Даних за клінічно вузький таз не має. Народження дитини через природні пологові шляхи - доказ того, що «клінічно вузького тазу» не було. При визначенні дистресу плода, згідно наказу № 900 від 27.12.2006 року у першому періоді пологів необхідне термінове розродження кесарів розтин. Підстав для зміни акушерської тактики не було. Всі ці дані не дають підстав експертній комісії висловитись про те, що були ускладнення під час пологів. Слід зауважити, що зелені навколоплідні води вказують на тривале страждання внутрішньоутробного плода. За даними діючого на той час клінічного протоколу з акушерської допомоги «кесарів розтин» (наказ № 582 від 15.12.2003 р.) показань до проведення операції кесарського розтину не було. Проте, невиконання операції в даному випадку не можна вважати помилкою, оскільки пологи можна було продовжувати вести через природні пологові шляхи під ретельним кардіомоніторним спостереженням за станом плода. Пологову травму новонародженої дитини ОСОБА_11 слід розцінювати насамперед як наслідок перебігу пологового процесу, а не як тілесне ушкодження, тому оцінці за ступенем тяжкості вона не підлягає. В даному випадку прямого причинного зв`язку між зазначеними вище недоліками надання медичної допомоги та травматизацією новонародженого не вбачається. Враховуючи стан плода при народженні та характер навколоплідних вод не можна стверджувати, що розродження шляхом проведення кесаревого розтину гарантувало б народження здорової дитини та повністю виключило б ризик гіпоксично-ішемічного ураження ЦНС у новонародженої дитини. У закладі 1 рівня акредитації (до якого і відноситься Старокозацька номерна лікарня) міг бути проведений кесарів розтин. Показань до скерування вагітної у заклад вищого рівня акредитації не було. Відповідно до наказу МОЗ України № 582 від 15.12.2003 року, крупний плід, при низькому ступені інтранатального ризику, не є показанням до розродження шляхом операції кесарів розтин. Теоретично «3 години» спостереження у першому періоді пологів достатній час для організації операції кесарів розтин, який міг бути виконаний (т.3, а.с. 44- 118).

Дослідивши в повному обсязі матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, свідків, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України.

Відповідно до Наказу МОЗ України № 782 від 29.12.2005 року «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги» показанням для розродження шляхом кесаревого розтину є: гострий дистрес плода (брадикардія менше 100 уд./хв. та патологічні децелерації ЧСС) незалежно від типу кровотоку (нормальний чи сповільнений) у артеріях пуповини під час вагітності. Клінічно вузьким тазом називають усі випадки функціональної невідповідності між голівкою плода та тазом матері незалежно від їх розмірів: утруднені пологи внаслідок аномалії таза у матері; утруднені пологи внаслідок деформації таза; утруднені пологи внаслідок загально рівномірно звуженого таза; утруднені пологи внаслідок звуження входу до таза; утруднені пологи внаслідок звуження виходу та середнього діаметра таза; утруднені пологи внаслідок невідповідності розмірів таза і плода не уточнені; утруднені пологи внаслідок аномалії органів таза у матері; утруднені пологи внаслідок інших аномалій таза у матері; утруднені пологи внаслідок аномалії таза у матері не уточнені. Анатомічно вузький таз є головною причиною виникнення в пологах клінічно (функціонально) вузького таза. Не мають прогностичного значення (А): визначення невідповідності розмірів голівки плода і таза матері до початку пологів на основі зросту матері, розміру її ступні; проведення клінічної або рентгенологічної пельвеометрії в тому числі і комп`ютерної томопельвіометрії; високе стояння голівки плода перед пологами; індекс Солов`йова, ромб Міхаеліса, зовнішнє і внутрішнє акушерське дослідження; УЗД. Не існує надійного способу для точного прогнозування до пологів невідповідності розмірів таза матері та голівки плода. Самі пологи при головному передлежанні плода є найкращим тестом на таку відповідність. Цей діагноз виставляється лише у пологах. (А) Фактори ризику виникнення клінічно вузького таза: анатомічно вузький таз; великий плід.

Разом з тим, відповідно до наказу від 15.12.2003 року № 582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги показання до операції кесарева розтину» показання з боку матері: 1. Анатомічно вузький таз III й IV ступенів звуження (c. verа

Згідно з наказом МОЗ України від 27.12.2011 № 977 «Клінічний протокол з акушерської допомоги «Кесарів розтин» Показання до операції ургентного кесарева розтину (D)» є клінічно вузький таз.

Таким чином, пологи у ОСОБА_9 ускладнились формуванням клінічно вузького тазу, що було обумовлено невідповідністю розмірам головки крупної дитини розмірам тазу матері. Дане ускладнення є показанням до пологового дозволу шляхом операції кесаревого розтину з огляду на вищезазначені накази МОЗ України. Дистрес, найбільш вірогідно, був наслідком надмірної по силі і більш довгого за часом стикання головки плоду у площині входу в малий таз, це ускладнення пологів також вимагало пологового дозволу шляхом операції кесаревого розтину.

Разом з тим, у висновку експерта № 178, 179/14 від 16.09.2015 року Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України зазначено про те, що спостереження в пологах лікарем акушером-гінекологом було розпочато в активну фазу. Проте анамнестичні дані, щодо часу початку регулярних переймів в історії пологів не вказані. З огляду на це, комісія не може встановити дійсну тривалість пологів, а отже і встановити наявність чи відсутність аномальної пологової діяльності, в т.ч. обґрунтовано висловитись про характер пологів.

В той час, з пояснень як обвинуваченого ОСОБА_6 так і потерпілої ОСОБА_9 вбачається, що з 14.10.2010 року вона залишалась у лікарні до настання пологів, тобто до 21.10.2010 року. Відповідно, у лікаря було достатньо часу, щоб визначитись із пологовою діяльністю потерпілої.

Суд вважає, що посилання експертів у висновку від 16.09.2015 року № 178, 179/14 на те, що спостереження в пологах лікарем акушером-гінекологом було розпочато в активну фазу свідчить про неналежне виконання лікарем своїх професійних обов`язків внаслідок несумлінного до них ставлення.

Крім того, у висновку експерта № 178, 179/14 від 16.09.2015 року вказано, що «даних - клінічно вузький таз» не має. Народження дитини через природні пологові шляхи - доказ того, що «клінічно вузького тазу» не було. При визначенні дистресу плода, згідно наказу № 900 від 27.12.2006 року у першому періоді пологів необхідне термінове розродження кесарів розтин. За даними діючого на той час клінічного протоколу з акушерської допомоги «кесарів розтин» (наказ № 582 від 15.12.2003 р.) показань до проведення операції кесарського розтину не було. Проте, невиконання операції в даному випадку не можна вважати помилкою, оскільки пологи можна було продовжувати вести через природні пологові шляхи під ретельним кардіомоніторним спостереженням за станом плода. Пологову травму новонародженої дитини ОСОБА_11 слід розцінювати насамперед як наслідок перебігу пологового процесу, а не як тілесне ушкодження, тому оцінці за ступенем тяжкості вона не підлягає. В даному випадку прямого причинного зв`язку між зазначеними вище недоліками надання медичної допомоги та травматизацією новонародженого не вбачається. Враховуючи стан плода при народженні та характер навколоплідних вод не можна стверджувати, що розродження шляхом проведення кесаревого розтину гарантувало б народження здорової дитини та повністю виключило б ризик гіпоксично-ішемічного ураження ЦНС у новонародженої дитини.

Однак даний висновок спростовується актом судово-медичного дослідження № 95 від 22.06.2012 року та висновком експерта № 141-к від 19.10.2012 року, а саме, тим, що у новонародженого ОСОБА_11 малась пологова черепно-мозкова травма: крововилив в м`які тканини голови в правій скроневій області (кефалогематома), перелом правої скроневої кістки, розходження стріловидного і лямбдавидного швів. Поєднання названих тілесних ушкоджень вказує на пологову травму, вони утворились на другому періоді пологів при проходженні голови плода по пологовому каналу, коли невідповідність розмірів голови і малого тазу призвело до надмірної деформації черепу і виникненню названих ушкоджень у дитини. Як вказано у п.3.6. даних висновків, пологова черепно-мозкова травма у ОСОБА_11 виникла в результаті неправильно вибраної тактики ведення другого періоду пологів. Ушкодження, які утворились у дитини при народженні у вигляді перелому правої скроневої кістки згідно кваліфікуючого критерію безпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (п. 2.1.3. б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Утворення цих ушкоджень у дитини знаходиться в прямому причинному зв`язку з неправильними діями осіб медичного персоналу.

Таким чином, отримані, зокрема, механічні пошкодження (пологова черепно-мозкова травма: крововилив в м`які тканини голови в правій скроневій області (кефалогематома), перелом правої скроневої кістки, розходження стріловидного і лямбдавидного швів) у дитини ОСОБА_20 свідчать про те, що ці травми є наслідком неправильних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме, не встановлення діагнозу клінічно вузького тазу, що потягло подальші неправильні дії - ведення пологів через звичайні пологові шляхи з послідуючою травматизацією плода, який знаходився у стані дистресу. Дана обставина повністю підтверджується показами потерпілої ОСОБА_9 про те, що приблизно о 18.00 годині до лікарні прибув лікар ОСОБА_6 її забрали в пологовий зал, переймів у неї не було. Вона нічого не відчувала. Кілька разів вона втрачала свідомість та не могла самостійно народити дитину, після чого медперсонал по черзі давили їй на живіт.

Разом з тим, відповідно до Наказу МОЗ України від 15.12.2003 року № 582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги» надання ручної допомоги у II періоді пологів: народження голівки плода потребує обережного надання ручної допомоги, метою якої є не тільки збереження цілісності промежини, але й попередження внутрішньочерепної та спінальної травми плода.

Всупереч таким вимогам обвинуваченим ОСОБА_6 не було дотримано вказівки вищезазначеного наказу, він повинен був оцінити стан потерпілої ОСОБА_9 , враховуючи відсутність переймів, втрати свідомості на будь-який час, неможливість самостійно народити та не встановив діагноз клінічно вузький таз, що було обумовлено невідповідністю розміру малого тазу і головки плоду, що призвело до настання численних механічних травм у дитини, оскільки відповідно до висновків судових медичних експертиз пологова черепно-мозкова травма у дитини ОСОБА_11 виникла в результаті неправильно вибраної тактики ведення другого періоду пологів.

Згідно із актом судово-медичного дослідження № 95 від 22.06.2012 року пологовий дозвіл породіллі шляхом операції кесаревого розтину після виявлення ознак клінічної невідповідності розмірам головки плода розмірам тазу матері дозволило б уникнути тяжкої інвалідизуючої травми дитини (перелом кісток зводу черепа, закритий перелом правої скроневої кістки).

Суд вважає, що оцінивши всі обставини у сукупності, обвинувачений ОСОБА_6 повинен був прийняти рішення та вжити всіх необхідних заходів щодо проведення потерпілої операції кесаревого розтину після виявлення ознак клінічної невідповідності розмірам головки плода розмірам тазу матері дозволило б уникнути тяжкої інвалідизуючої травми дитини (перелом кісток зводу черепа, закритий перелом правої скроневої кістки).

Суд критично відноситься до висновку експерта № 178, 179/14 від 16.09.2015 року, оскільки зазначений висновок повністю суперечить матеріалам кримінального провадження, показанням потерпілої, свідків, протоколу засідання клініко-експертної комісії Управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 05 квітня 2011 року № 1 та висновку клініко-експертної комісії Управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 05.04.2011 року № 1, висновкам, викладеним у двох експертизах Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи № 95 від 03.03.2012 року та Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи № 178, 179/14 від 16.09.2015 року (т.1, а.с. 62-74, 98-132, 140-160, т.3, а.с. 44-118).

Суд не приймає до уваги висновок спеціаліста № 92 від 08.11.2013 року, оскільки даний висновок був проведений в супереч вимог ст. 102 КПК України, в тому числі і відсутнє обов`язкове попередження спеціаліста лікаря про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст. ст. 384, 385 КК України (т.2, а.с.178-216).

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 140 ч.2 КК України неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом також не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем попередньої роботи, одруженого, пенсіонера, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, провини не визнав та не розкаявся у вчиненому, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.

22.02.2016 року прокурор просила визнати винним обвинуваченого ОСОБА_21 за ст. 140 ч.2 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з моменту вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення (з 21.10.2010 року), яке відноситься до категорії середньої тяжкості, сплинули строки, передбачені п.3 ч.1 ст. 49 КК України. Цивільний позов потерпілої просила залишити без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства.

Захисник ОСОБА_10 просив постановити виправдувальний вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає, що його провина повністю спростовується висновком експерта № 178, 179/14 від 16.09.2015 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю погодився з думкою захисника та просив ухвалити виправдувальний вирок.

Потерпіла ОСОБА_9 просила призначити суворе покарання обвинуваченому, переконана в тому, що провина повністю лежить на лікарю, оскільки вона передала своє життя та життя своєї дитини в руки лікаря.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку всіх учасників судового провадження, суд приходить до висновку про те, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 140 ч.2 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 21.10.2010 року, тобто, з моменту вчинення кримінального правопорушення і до моменту прийняття рішення судом по кримінальному провадженню сплинуло п`ять років. Згідно зі ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_22 , Старокозацької районної лікарні, Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Управління охорони здоров`я Одеської облдержадміністрації, Міністерства охорони здоров`я матеріальної шкоди у сумі 17888,44 грн. та компенсацію моральної шкоди у сумі 1 млн. грн. залишити без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства (т.2, а.с. 144-146).

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 49, 128, 369-371, 374, 395, Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатися лікарською діяльністю строком на 2 (два) роки.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ст. 140 ч.2 КК України закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_22 , Старокозацької районної лікарні, Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Управління охорони здоров`я Одеської облдержадміністрації, Міністерства охорони здоров`я матеріальної шкоди у сумі 17888,44 грн. та компенсацію моральної шкоди у сумі 1 млн. грн. залишити без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства (т.2, а.с. 144-146).

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Матеріали кримінального провадження за № 0000196 від 30.11.2012 року зберігати у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

СУДДЯ