Провадження № 1-кп/200/480/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0002332, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільне, Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-05.12.2014 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-09.02.2015 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 120 годин, на підставі ст.ст.71,72 КК України частково приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.12.2014 року, й призначено до відбуття 1 рік та 15 днів позбавлення волі. 24.02.2016 року звільнений з Бердянської виправної колонії по відбуттю строку покарання;

- 07 вересня 2016 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Вирок суду набрав законної сили 03 листопада 2016 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.3 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23 травня 2016 року приблизно о 17 год. 10 хв., ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №26 по вул.Красній в м.Дніпропетровську, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений незаконне заволодіння паспортом громадянина України, відкрито викрав із жіночої сумки ОСОБА_7 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 29.01.2001 року.

Після чого, ОСОБА_5 з вказаними паспортами покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у незаконному заволодіння будь-яким способом паспортом, кваліфіковані за ч.3 ст.357 КК України.
23 травня 2016 року приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись на розі вул.Красної та вул.Бородинівської в м.Дніпропетровську, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілої ОСОБА_7 , підійшов до неї та шляхом ривка вихопив з руки ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Homi i180 вартістю 250 грн., з сім-картою оператора стільникового зв`язку «Київстар» з № НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_7 не представляє.

Після чого, ОСОБА_5 покинув місце скоєння злочину, утримуючи при собі викрадене майно, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив, що 23 травня 2016 року він та його знайомі перебували у гостях у товариша. В ході розмови дізнався, що ОСОБА_8 заборгувала грошові кошти. Після чого він направився за місцем роботи ОСОБА_7 . Під час розмови, перебуваючи на вул.Красній біля будинку №26 в м.Дніпро, ОСОБА_7 йому повідомила, що грошей в неї немає, а тому повернути борг вона не може.

Тоді він забрав у ОСОБА_7 з сумки її паспорт й сказав, що поверне, коли та поверне борг за телефон. Після чого він пішов. Через деякий час він вирішив наздогнати ОСОБА_7 , й коли дійшов до перехрестя вул.Бородинівської та вул.Красної, побачив її. В цей час у ОСОБА_7 задзвонив телефон, вона його дістала, і тоді він вирішив заволодіти даним телефоном. Підійшовши до ОСОБА_7 , він вихопив з її руки цей мобільний телефон й пішов.

Далі він звернувся до ОСОБА_9 , щоб вона заклала викрадений ним телефон до ломбарду. При цьому, про те, що даний телефон є краденим, він ОСОБА_9 не повідомляв.

Також, дозволу щодо передачі телефону до ломбарду від ОСОБА_7 він не отримував, зробив це всупереч волі потерпілої ОСОБА_7 , тобто пограбував потерпілу.

Додав, що при заволодінні паспортом потерпілої ОСОБА_7 розумів, що такі дії є незаконними, оскільки цей паспорт належить не йому й дозволу від потерпілої він не мав.

В процесі досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного характеру з боку робітників міліції до нього не застосовувалися.

В скоєному щиросердно покаявся.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду від 23 травня 2016 року, відповідно до якого оглянуто місце скоєння злочину - ділянка місцевості, розташована по АДРЕСА_3 , в ході якого нічого не вилучено ( а.с.8).

Протоколом огляду від 23 травня 2016 року з фототаблицею, в ході якого оглянутий добровільно виданий ОСОБА_10 мобільний телефон «HOMI» у корпусі чорного кольору. При знятті задньої кришки виявлена батарейка з логотипом «Nokia», на внутрішній панелі корпусу мається надпис ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , надпис ОСОБА_11 » а також роз`єми для сім-карток та картки пам`яті. Даний телефон в ході огляду вилучено, визнано речовим доказом та передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_7 ( а.с.12-15, а.с.16-17).

Протоколом огляду від 23 травня 2015 року, в ході якого оглянута сумка ОСОБА_7 та виявлено пошкодження у вигляді вирваного замка та підкладки ( а.с.27).

Даними судово-товарознавчої експертизи №1162 від 31.05.2016 року, відповідно до висновків якої ринкова вартість мобільного телефону марки «HOMI модель і180 на момент скоєння злочину 23.05.2016 року складає 250 грн. ( а.с.42-46).

Протоколом огляду від 24 травня 2016 року, відповідно до якого оглянуті добровільно видані ОСОБА_5 паспорт громадянки України ОСОБА_7 та копія її ідентифікаційного коду ( а.с.71). Даний паспорт вилучено та визнано речовим доказом (а.с.74), який в подальшому розпискою повернутий потерпілій ОСОБА_7 ( а.с.75).

Висновком судово-психіатричної експертизи №121 від 24.06.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 в період інкримінованого йому діяння хронічними душевними захворюваннями не страждав та на цей час не страждає. Виявляв раніше й на цей час легку розумову відсталість з поведінковими порушеннями.

В період часу, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_5 діяння, останній не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, за своїм психічним станом в той період часу міг віддавати звіт в своїх діях (бездіяльності) та керувати ними.

За своїм психічним станом на цей час ОСОБА_5 також може віддавати собі звіт в своїх діях ( бездіяльності) та керувати ними.

В застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Під час судового розгляду, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, вищезазначені докази, зібрані в ході досудового розслідування та фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового слідства, не оспорюють, правильно розуміють зміст цих обставин, а також у суда немає сумнівів у добровільності такої їхньої позиції, у зв`язку із чим, інші докази відповідно до ст.349 КПК України в суді не досліджувались.
Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_5 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень а його умисні дії, що виразилися у незаконному заволодіння будь-яким способом паспортом, а також у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вірно кваліфіковані за ч.3 ст.357 та ч.1 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до невеликої та середньої тяжкості злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебував під наглядом у лікаря - психіатра з 2006 року з приводу легкої розумової відсталості з порушенням поведінки по типу психопатоподібного, знятий з нагляду в 2015 році, у зв`язку з відсутністю відомостей про хворого, з жовтня 2009 року знаходиться під профілактичним наглядом з приводу вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками, посередньо характеризується за місцем мешкання, його відношення до скоєного.
Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 349,368, 370-371, 373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357, ч.1 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_12 покарання:

-за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

-за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

З урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року й остаточно ОСОБА_12 призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з відбуттям покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_12 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_12 обчислювати з 09 листопада 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_12 в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 05 серпня 2016 року по 09 листопада 2016 року, включно.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_12 в строк відбуття покарання термін перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі з 08 вересня 2016 року по 09 листопада 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази мобільний телефон «Homi і180», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 ( а.с.16-17, а.с.74-75) вважати повернутими власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи №1162 від 31 травня 2015 року в сумі 150 гривень, перерахувавши вказану суму на р/ НОМЕР_5 в ПАТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300614, ФОП ОСОБА_13 (а.с.42).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1