Справа № 444/919/16-к
Провадження № 1-кп/444/95/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві кримінальне провадження № 1-кп/444/95/2016 про обвинувачення:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, жительки та зареєстрованої: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає: АДРЕСА_2 , українка, гр. України, освіта середня, не працює, не інвалід, не хворіє, одружена, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судима,

- за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України;

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 22.04.2016 року близько 13 години 00 хвилин, знаходячись в приміщенні ювелірного магазину «Золото-срібло», що за адресою: м. Жовква, площа Є. Коновальця, 3 а Жовківського району Львівської області, вчинила замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме: намагалася відкрито заволодіти золотими сережками 585 проби вагою 3,48 грами вартістю 3897 гривень, золотим перстнем 585 проби вагою 5,39 грама вартістю 5821 гривня та золотим перстнем 585 проби вагою 1,98 грама вартістю 1485 гривень, однак не довела свого злочинного наміру до кінця з причин, що не залежали від її волі, так як була затримана громадянином ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих обвинувачену матеріалів справи, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження. Винуватість обвинуваченої у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи. Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченою, ні іншими учасниками. Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумніві у добровільності їх позиції, а також розяснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні, після розяснення їй суті обвинувачення підтвердила вищевказані обставини, у вчиненні злочину свою вину визнала повністю і пояснила, що вона дійсно 22.04.2016 року близько 13 години 00 хвилин, знаходячись в приміщенні ювелірного магазину «Золото-срібло», що за адресою: м. Жовква, площа Є. Коновальця, 3 а Жовківського району Львівської області, намагалася викрасти золоті вироби, зазначені в обвинувальному акті. Так, зайшовши в магазин, вона не мала наміру купувати будь-які золоті вироби, попросила у продавця золоті сережки для примірки, які одягла на себе, після чого також для примірки попросила два золотих персня, які також одягла на себе. Через деякий час в магазин зайшли інші відвідувачі і вона, скориставшись відсутністю уваги продавця, вийшла на вулицю та намагалася залишити місце події. На прохання продавця ОСОБА_6 повернутися не відреагувала, направившись з території магазину через дорогу в сторону ЗОШ № 1. Перейшовши дорогу, побачила, що її наздоганяє працівник ОСОБА_5 , який наказав їй зупинитися і вона зупинилася. Коли до неї підійшов ОСОБА_5 , вона зрозуміла, що вчинила, попросила вибачення та повернула золоті вироби, попросивши, щоб її відпустили. Однак ОСОБА_5 провів її назад у магазин, після чого були викликані працівники полії. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суд суворо не карати. Обіцяє в майбутньому більше таких вчинків не вчиняти.

Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченої у скоєнні предявленого їй кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 полягає в тому, що вона вчинила замах на відкрите заволодіння чужого майна (грабіж), а тому суд її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин скоєний обвинуваченою є злочином середньої тяжкості.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину та особу винної, яка позитивно характеризуються, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судилася, одружена, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Щире каяття обвинуваченої у вчинені кримінальному правопорушенні суд вважає обставиною, що помякшує її покарання, так як остання як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні дала правдиві пояснення про обставини вчиненого нею злочину чим активно сприяла слідству та суду.

Враховуючи в сукупності тяжкість злочину, особу винної, помякшуючі обставини, суд прийшов до переконання, що підсудну ОСОБА_4 можна виправити та перевиховати без ізоляції від суспільства, застосувавши до неї покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті за якою вона судиться, так як саме такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення та попередження інших злочинів ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною та засудити за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, оштрафувати на 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. в доход держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішеня не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження , який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1