г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/795/16-к
Номер провадження 1-кп/213/120/16
В И Р О К
Іменем України
02 червня 2016 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

-з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

-з боку захисту захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001881 від 10.12.2015 року, у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Міньковці, Міньковецького району, Хмельницької області, громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, розлученого, не працює, пенсіонера, відповідно до ст.89 КК України не судимого,

за ст. 121 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09 грудня 2015 року приблизно о 18.00 годині ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи в кімнаті вищезазначеного будинку, у ОСОБА_6 під час розмови з співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла сварка. Під час сімейної сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, у ОСОБА_6 виник злочинний намір на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, реалізовуючи який, він умисно взяв в праву руку кухонний ніж, який лежав на столі в кімнаті, за допомогою якого, без будь-якого попередження, умисно наніс один удар в область живота потерпілої ОСОБА_4 .

Вищезазначеними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота з ушкодженням великого сальника, що викликало внутрішньочеревну кровотечу. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2684 від 22.12.2015 року тілесні ушкодження виявлені у потерпілої ОСОБА_4 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Своїми протиправними умисними діями, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.121 ч.1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України визнав повністю, та суду пояснив, що за адресою АДРЕСА_1 , він проживає зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_4 тривалий час. Раніше він зловживав спиртними напоями, потім переніс інсульт, після чого, почав все забувати. Події, що відбувалися 09.12.2015 року він не пам`ятає, але він повністю довіряє своїй цивільній дружині, та підтверджує все, що вона розповість. У скоєному він щиросердечно розкаюється, попросив вибачення і ще просить вибачення у потерпілої. На цей час вони помирилися, проживають разом, конфліктів в них немає. Спиртні напої він не вживає, стан здоров`я у нього поганий, просить суворо його не карати.

Суд, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачений ОСОБА_6 себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 121ч.1 КК України визнає повністю, підтверджує всі обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в добровільності та істинності їх позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає за можливе обмежитися допитом обвинуваченого, потерплої ОСОБА_4 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, а також матеріалів щодо визнання та долучення речових доказів, висновку судово-медичної експертизи, щодо характеру тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої, та висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи, яка проводилася у відношенні обвинуваченого.

Так, потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що вони з обвинуваченим ОСОБА_6 перебувають у цивільному шлюбі близько 25 років. Раніше він зловживав спиртними напоями. В 2014 році переніс інсульт, тяжко хворів, не міг ходити. Після часткового одужання спиртні напої він не вживає. Після хвороби в нього погіршилася пам`ять, та він дійсно багато-чого не пам`ятає, або забуває. 09.12.2015 року до неї в гості прийшла її сусідка ОСОБА_8 , з якою вони сиділи на кухні та довго розмовляли. Коли ОСОБА_9 пішла, в них з ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої останній взяв на столі кухонний ніж та наніс їй один удар в ділянку живота. Крові майже не було, тому вона не хотіла звертатися до лікарні. Потім їй стало погано, та ОСОБА_6 сам подзвонив сусідці, і вони викликали їй «швидку допомогу». В лікарні її прооперували. На цей час стосунки в них налагодилися. Спиртного ОСОБА_6 не вживає, але стан здоров`я у нього поганий. Просить суворо його не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також:

- висновком судово-медичної експертизи від 22.12.2015 року № 2684, відповідно підсумків якого: у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малося проникаюче колото-різане поранення живота з ушкодженням великого сальника, що викликало внутрішньочеревну кровотечу. Ушкодження виникло від дії плескатого колюче-ріжучого предмету, типу клинка ножа, або іншого предмету з такими ж властивостями. Час виникнення ушкодження згідно представлених медичних документів може відповідати 09.12.2015 року. За своїм характером виявлене ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3.«к» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6 /а.с.61-63,т.2/;

- постановами про визнання та долучення речових доказів від 22.12.2015 року, від 14.01.2016року, від 25.03.2016 року, та долученими до матеріалів кримінального провадження речовими доказами / а.с.56,80,144, т.2/;

- відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 18.02.2016 року №38 - ОСОБА_6 на психічне захворювання в період інкримінованого йому діяння не страждав та на цей час не страждає. В нього виявлено розлад особистості та поведінки внаслідок органічного враження головного мозку складного ґенезу (хронічна алкогольна інтоксикація, церебросклероз). В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, не виявляв і ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психіки, міг та має можливість давати звіт своїм діям та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує /а.с.115-118, т.2/.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає доведеною в судовому засіданні повністю вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121ч.1 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто, умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. Кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ст.121ч.1 КК України, суд вважає правильною.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не виявлено.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відносить, те, що він щиросердечно розкаюється у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, те що потерпіла вибачила його та просить суворо не карати.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 пенсіонер, особа похилого віку, має поганий стан здоров`я після перенесеного інсульту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Враховуючи особу обвинуваченого, стан його здоров`я, характер стосунків з потерпілою, з якою вони перебувають у цивільному шлюбі та примирилися, суд вважає за можливе, при призначенні обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст.75 КК України, та надати йому можливість для виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили суд також не вбачає.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування знаходився у стаціонарному психіатричному закладі, де у відношенні нього проводилася стаціонарна судово-психіатрична експертиза, суд вважає за необхідне зарахувати час знаходження у стаціонарному закладі в період з 22.01.2016 року по 19.02.2016 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбутого обвинуваченим покарання з розрахунку 1 перебування у медичному закладі за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст. 121 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 /п`яти / років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, якщо протягом іспитового строку одного року шести місяців, він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Відповідно до ст.72 ч.5 КК України зарахувати у строк відбутого покарання ОСОБА_6 строк проходження ним стаціонарної судово-психіатричної експертизи з 22.01.2016 року по 19.02.2016 року, з розрахунку один день перебування у стаціонарному медичному закладі за два дні позбавлення волі.

Речові докази: зразок крові ОСОБА_4 та залишками змивів №№1-2, два марлеві тампони зі змивами крові, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження; кухонний ніж з пластиковою ручкою рожевого кольору, сорочку потерпілої ОСОБА_4 з плямою бурого кольору та прорізом в районі плями з передньої сторони сорочки, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1