Справа №587/2984/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/472/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000767 від 13 серпня 2015 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 01 березня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Шпилівка Сумського району Сумської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 03.06.2010 року Червонозаводським районним судом м. Харків за ч.1 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2) 19.05.2014 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , в якій захисник просить вирок районного суду, ухвалений відносно ОСОБА_6 , змінити в частині призначеного покарання, звільнивши його від відбуття покарання призначеного судом першої інстанції з застосуванням вимог ст. 75 КК України, встановивши іспитовий термін, або ж застосувати до ОСОБА_6 положення ст. 69 КК України, призначивши йому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом.

Як вбачається з вироку суду, приблизно 20 липня 2014 року близько 11:00 години, ОСОБА_6 , користуючись вільним доступом до майна ОСОБА_9 , з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 повторно таємно викрав майно, належне потерпілій ОСОБА_9 , а саме: ручну металеву соковижималку вартістю 73 грн., дрель-шуруповерт марки VR 1201 вартістю 375 грн., металеві труби у кількості 10 шт. вартістю 285 грн.

Не зупиняючись на вчиненому, на початку серпня 2014 року (точної дати на досудовому та судовому слідстві встановити не вдалось) в першій половині дня ОСОБА_6 , перебуваючи в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , користуючись вільним доступом, зайшов до приміщення кухні та зі столу повторно таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_9 майно: музичні колонки марки «Атланта АТ - 6530» вартістю 222 грн. Після чого пройшов до приміщення сараю, розташованого за цією ж адресою, та повторно таємно викрав зварювальний апарат марки IGBT MMA blue 300 вартістю 1548 грн.

Також, наприкінці жовтня 2014 року (точної дати на досудовому та судовому слідстві встановити не вдалось) ОСОБА_6 , перебуваючи в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_4 , користуючись вільним доступом, пройшов до приміщення сараю та повторно таємно викрав звідти майно, що належало потерпілій ОСОБА_10 вартістю 450 грн.

Крім того, 01 грудня 2015 року близько 06:30 год., ОСОБА_6 , достовірно знаючи про наявність у громадянки ОСОБА_11 значної суми грошових коштів, наздогнав останню, яка рухалась по вул. Радянська в с. Юнаківка Сумського району Сумської області, та з метою відкритого викрадення майна, напав на останню зі спини, та застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , а саме штовхнув її в спину, від чого остання, втративши рівновагу впала на сніг, після чого, він озвучивши свої наміри отримати грошові кошти, які маються при потерпілій, ставши над нею, почав руками стискати краї хустки, придушуючи її таким чином та при цьому натискати пальцем в області шиї, після чого, почав розстібати куртку, відірвавши ґудзик, та побачивши поясну барсетку, зірвав її з усім наявним в ній майном, тобто діючи повторно відкрито заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами в сумі 11176 грн. та мобільним телефоном «Самсунг» С3520, вартістю 267 грн. та зник з викраденим.

У результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не були небезпечними для життя чи здоров`я потерпілої.

Вироком Сумського районного суду Сумської області від 01 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України з врахування положень ст. 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Іванківського районного суду Київської області від 19 травня 2014 року, і за сукупністю вироків визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 01 грудня 2015 року - моменту його фактичного затримання.

Зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у виді 91 дня з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що складає 182 дні.

Обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено до вступу вироку в законну силу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь:

ОСОБА_10 450 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

ОСОБА_11 10081 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

ОСОБА_9 2504 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1215 грн. 54 коп. за проведення експертиз.

Питання речових доказів вирішено в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що:

- при призначенні ОСОБА_6 покарання, суд недостатньо врахував наявність ряду обставин, які пом`якшують покарання - це щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданого збитку, а також те, що він просив вибачення у потерпілих, в повному обсязі визнав свою вину, визнав всі позови потерпілих, бажає в повному обсязі відшкодувати потерпілим спричинені збитки, однак, знаходячись в місцях позбавлення волі, в нього не буде такої можливості, у зв`язку з чим потерпілі тривалий час не зможуть отримати відшкодування;

- вважає, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , необхідно визнати вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, а саме те, що ОСОБА_6 мешкав з цивільною дружиною ОСОБА_12 та двома неповнолітніми дітьми 9-ти І 10-ти років, які фактично знаходились на його утриманні і ці діти являються потерпілими від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченнями, дружина не працевлаштована, на даний час вони залишились самі, фактично без засобів існування.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь головуючого судді про зміст оскарженого судового рішення, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглянув вказане кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КК України, з урахуванням зазначеного вирок суду в частині фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що суд при призначенні ОСОБА_6 покарання не врахував такі пом`якшуючі обставини, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданого збитку, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки при винесенні вироку суд обґрунтовано врахував зазначені обставини як такі, що пом`якшують покарання.

Те, що ОСОБА_6 просив вибачення у потерпілих, визнав всі позови потерпілих, на думку колегії є складовими щирого каяття.

Поряд з цим, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався положень ст. 65 КК України і крім зазначених обставин, які пом`якшують його покарання, врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості (ч.2 ст.185 КК України) та тяжкого злочину (ч.2 ст.186 КК України), особу винного, який характеризується негативно (т.1 а.п.135),

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано враховано наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину щодо особи похилого віку, та призначено покарання, в межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що інкриміновані ОСОБА_6 злочини були вчинені ним в період іспитового строку за попереднім вироком, за яким він був засуджений за вчинення корисливого злочину, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення.

Колегією суддів також враховується думка потерпілих, які під час розгляду справи в суді першої інстанції, при тому, що ОСОБА_6 просив у них вибачення за вчинене та частково відшкодував завдані збитки, підтримали позицію прокурора і просили призначити обвинуваченому покарання відповідно до закону.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинувачений вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, а саме те, що ОСОБА_6 мешкав з цивільною дружиною ОСОБА_12 , яка не працевлаштована, та двома неповнолітніми дітьми 9-ти І 10-ти років, які фактично знаходились на його утриманні і ці діти являються потерпілими від Чорнобильської катастрофи, колегія суддів не може прийняти до уваги при винесенні даної ухвали, як такі, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, оскільки на підтвердження того, що обвинувачений проживає з ОСОБА_12 однією сім`єю і на його утриманні перебувають її діти не надано жодного доказу. В то час як батьком дітей зазначено іншу особу (т.4 а.п. 134,135).

З урахуванням зазначених обставин доводи сторони захисту про наявність у обвинуваченого хронічного захворювання, на думку колегії суддів, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, в цілому не спростовує правильність висновків суду щодо виду та строку призначеного покарання, оскільки за таких обставин, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умови ізоляції його від суспільства, та таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Тому, приймаючи до уваги вищезазначене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо застосування відносно ОСОБА_6 при призначенні покарання ст.69 КК України або ст. 75 КК України.

Разом з тим, з урахуванням положень передбачених ч.5 ст. 72 КК України є підстави для зарахування обвинуваченому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення з 01 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Сумського районного суду Сумської області від 01 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року включно, в порядку визначеному ч.5 ст. 72 КК України, із співвідношення: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим в цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.