Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1894/16-к
Провадження № 1-в/553/981/2016
У Х В А Л А
Іменем України
20.05.2016 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

представника ПВК - ОСОБА_5 , адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву засудженого ОСОБА_7 про застосування амністії, -

В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про застосування до нього ст. 6 Закону України "Про амністію у 2014 році", в якій вказує, що при розгляді апеляційної скарги на вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 31.03.2014 року, суд не роз`яснив його право на застосування амністії згідно п.п. 4 - 6 ч. 5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 22-75704-14 від 26.05.2014 року.

Справу розглянуто з участю засудженого в режимі відеоконференції, що відповідає вимогам ст. 336 КПК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його адвокат заяву підтримали, просили задовольнити.

Представник ПВК та прокурор проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 заперечували, посилаючись на її безпідставність, просили відмовити в застосуванні амністії.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_4 засуджений вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 31.03.2014 року за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 року.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 31.03.2014 року в частині призначення покарання змінено, визначено вважати засудженим за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особистого майна.

Покарання ОСОБА_4 відбуває з 17.06.2015 року, з 14.08.2015 року утримується у Полтавській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про амністію у 2014 році" постановлено скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 Закону України "Про амністію у 2014 році".

В п. 4 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 22-75704-14 від 26.05.2014 року на який засуджений посилається в обґрунтуванні клопотання, зазначено, що якщо наявність акта амністії було встановлено на стадії перегляду судового рішення суду першої інстанції (апеляційного чи касаційного оскарження), суд з`ясувавши наявність підстав для застосування Закону України "Про амністію у 2014 році", та отримавши на стадії апеляційного перегляду згоду обвинуваченого, якщо він не є ініціатором або за його клопотанням, діючи відповідно до ст. 85 КК та керуючись п. "г" ч. 2 ст. 9 Закону "Про амністію у 2014 році" застосовує положення Закону "Про амністію у 2014 році" до такого обвинуваченого як до особи, стосовно якої судом ухвалено вирок, який не набрав законної сили.

Разом з тим, ОСОБА_4 на час розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області покарання у виді позбавлення волі не відбував, оскільки був звільнений від його відбування вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 31.03.2014 року на підставі ст. 75 КК України, у зв`язку з цим у суду апеляційної інстанції не було підстав для застосування до нього акту амністії.

В п. 3 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 22-75704-14 від 26.05.2014 року визначено, що статтею 6 Закону "Про амністію у 2014 році" передбачено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк або інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, та які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. ст. 1 - 5 Закону "Про амністію у 2014 році". Іншими словами, дія цієї статті розповсюджується на засуджених за вчинення злочинів будь-якої тяжкості, в тому числі й тяжких та особливо тяжких (за винятком обмежень, визначених у ст. 8 Закону "Про амністію у 2014 році" та у ст. 4 Закону "Про застосування амністії в Україні"), незалежно від строку відбутого ними покарання, за умови, що ці особи не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. ст. 1 - 5 Закону "Про амністію у 2014 році".
За змістом положень ст. 11 Закону України "Про амністію у 2014 році" особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.
Таким чином, системний аналіз норм Закону України "Про амністію у 2014 році" свідчить про те, що положення ст. 6 вказаного Закону підлягають застосуванню до осіб, які на час набрання ним чинності, тобто станом на 19.04.2014 року, реально відбувають покарання.

З огляду на те, що ОСОБА_4 не відбував покарання у виді позбавлення волі на час набрання чинності Закону України "Про амністію у 2014 році", суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до нього амністії та вважає заяву засудженого такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування амністії відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1