Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 487/7742/15-к
Провадження № 1-кп/487/102/16
ВИРОК
Іменем України

13.06.2016 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002467 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одесі, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
11 травня 2015 приблизно о 23 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_9 в ході сварки з ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кинув у потерпілого чашкою з чаєм, однак не попав, після чого схопив скляну тарілку та розбив її о ОСОБА_8 . Потім схопив скляну банку, яку розбив о стіну та осколками скляної банки наніс декілька ударів в область плеча потерпілого ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_9 побіг до кухні квартири, де взяв кухонний ніж, з яким повернувся до кімнати, де знаходився потерпілий ОСОБА_8 та почав погрожувати нанесенням потерпілому тілесних ушкоджень. Схопивши табуретку, потерпілий ОСОБА_8 почав нею розмахувати, щоб відтіснити ОСОБА_9 до кімнати, в якій мешкав останній. Після того, як ОСОБА_9 вдалось відтіснити до кімнати його мешкання, ОСОБА_8 , з метою забрати ніж у ОСОБА_9 , зайшов за ним до його кімнати, де схопив останнього та почав утримувати, покликавши інших мешканців, щоб допомогли забрати ніж, але ОСОБА_9 вирвався та схопив ніж, який лежав на столі поряд з ними, та наніс один удар в область грудної клітини потерпілому ОСОБА_8 . Згідно висновку експерта №829 від 23.06.2915 у ОСОБА_8 наявні тілесні ушкодження у вигляді рани грудної клітини зліва, ран правого передпліччя. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді ран правого передпліччя, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження, у вигляді рани грудної клітини зліва, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 не визнав себе винним за ч.2 ст. 125 КК України. Пояснив, що він арендував житло за адресою: АДРЕСА_2 та займав одну кімнату. Також в квартирі мешкали ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 11.05.2015 приблизно о 23 годині він прийшов додому, де вже були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та пішов до себе у кімнату, де зв`язався по скайпу зі знайомою ОСОБА_12 . Через деякий час прийшов ОСОБА_8 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, та почав кричати та погрожувати йому, чому він розкидав сміття на його ліжці. Він піднявся, підійшов до ліжка ОСОБА_8 , де побачив серветку, яку він залишив ще вранці, та викинув до смітника, після чого пішов до своєї кімнати. ОСОБА_8 почав виражатися на нього нецензурною лайкою та погрожувати, що навчить його. Потім ОСОБА_8 зайшов до нього у кімнату, закрив кришку його ноутбука, схопив його за волосся та почав ставити на коліна, після чого вдарив його головою о підлогу, в результаті чого в нього лопнули барабанні перетинки та пішла кров з вух. Він відштовхнув ОСОБА_8 , та, коли падав, вдарився головою о кут стола. Він схопив тарілку зі столу та вдарив нею по голові ОСОБА_8 , після чого почав кричати, що його вбивають. Він спробував вибігти до коридору, щоб покликати когось на допомогу, але замок вхідних дверей був заблокований. ОСОБА_8 підхопився та побіг за ним. Тоді він схопив литрову скляну банку та кинув її об стіну, щоб злякати ОСОБА_8 . Але, це не злякало ОСОБА_8 , він підбіг та став наносити йому удари кулаками в голову, тулуб та плечі. Він побіг на кухню, а ОСОБА_8 - за ним. На кухні він схопив ніж правою рукою, а ОСОБА_8 побіг до кімнати до своїх друзів, щоб покликати їх на допомогу. Він повернувся до своєї кімнати, закрив за собою двері на замок, ніж поклав да стіл, відкрив ноутбук та зв`язався по скайпу з ОСОБА_13 , їй все розповів про обставини його побиття. Віра порадила йому викликати поліцію та швидку допомогу. Він почав викликати поліцію, і тоді ОСОБА_8 вибив ногою замок двері, вбіг до кімнати, де схопив його за волосся, повалив на підлогу, сів на нього зверху та почав бити. Потім ОСОБА_8 покликав своїх друзів, щоб подали йому ніж. Він подумав, що ОСОБА_8 бажає його вбити. Тоді він лівою рукою дотянувся до столу та схопив ножа. До кімнати зайшов ОСОБА_10 , почав видірати ніж з руки та розтискати руку. Тоді він різко висмикнув ліву руку з ножем, від чого за інерцією рука пішла вперед і порізала вказівний і великий пальці його іншої правої руки. При цьому він лежав на тулубі, тулуб був піднят під кутом 45 градусів, оскільки його тримав за волосся ОСОБА_8 . Від болю він відсмикнув ліву руку з ножем, в цей момент ОСОБА_8 хитнувся в його сторону, та він зачепив його ножем, від чого пішла кров. ОСОБА_8 зліз з нього, а ОСОБА_10 побіг до своєї кімнати. Він викликав швидку допомогу для ОСОБА_8 , а потім приїхала міліція. Він не мав умисла на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 . Крім того, він захищався від нападника потерпілого, так як побоювався, що той може його вбити, оскільки знаходився у стані алкогольного сп`яніння, володів мистецтвом боротьби та був значно сильніший фізично. Від нападу ОСОБА_8 у нього мали місце значні тілесні ушкодження, від яких утворилися тяжкі захворювання.

Але винність обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 підтвердив, що 11.05.2015 він повернувся додому близько 24 години, та побачив на своєму ліжку зіжмаканий туалетний папір. В цей день він не вживав спиртних напоїв та був тверезий. Він спитав у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вони відповіли, що це не вони зробили. Тоді він зайшов до кімнати к ОСОБА_9 та спитав у нього відносно папіра, але той спочатку відпирався і казав, що це не він, а потім встав та прибрав папір. Він почав питати у ОСОБА_9 , нащо він це зробив, але той не відповідав, а весь час дивився у ноутбук, і ніяк не реагував. Він підійшов ближче до ОСОБА_9 та став закривати кришку ноутбука, на що ОСОБА_9 вдарив його рукою по обличчю. Він відповів ОСОБА_9 - вдарив його рукою по обличчю. Почалася бійка. ОСОБА_9 виштовхав його в іншу кімнату. ОСОБА_9 в коридорі схопив літрову скляну банку, розбив її о стіну, після чого взяв великий осколок від банки та почав ним різати та бити його по правому передпліччю декілька разів. Після цього у ОСОБА_9 з`явилася кров на руках. Потім ОСОБА_9 побіг на кухню, схопив ніж, та побіг за ним у кімнату, де став погрожувати йому, а саме, махав ножем вперед. Він взяв табуретку та тримав її перед собою, захищаючись, та намагаючись заспокоїти ОСОБА_9 . Він поставив табуретку між ними та вимусив ОСОБА_9 піти до своєї кімнати. ОСОБА_9 зайшов у свою кімнату, а через деякий час він почув тупіт ззаду, повернувся та побачив, що ОСОБА_9 біжить на нього з ножем в руках. Тоді він схопив інший стілець, та знову почав заганяти ОСОБА_9 до його кімнати, також загнав. Потім ОСОБА_9 знову вийшов із своєї кімнати з вішалкою в руці та став бити його, на що він підставляв руки, и той бив по рукам, приблизно 5 разів, після чого вішалка зламалася. Далі ОСОБА_9 схопив зі столу чашку з чаєм та кинув на нього, але вона не попала, чай розлився, а він підсковзнувся та впав на підлогу. Після цього ОСОБА_9 бросив тарелку на нього та попав в голову. Потім ОСОБА_9 схопив табуретку та намагався нанести йому удар в голову, а він закривався. Потім він піднявся, а ОСОБА_9 поставив на підлогу табуретку та побіг в свою кімнату. Він побіг за ОСОБА_9 . На порозі кімнати він схопив ОСОБА_9 та вони разом впали на підлогу. ОСОБА_9 тянувся до ножа, а він утримував. Він покликав хлопців, щоб забрали ніж, щоб нічого не трапилося. Тоді ОСОБА_9 схопив ніж правою, а не лівою рукою, і через свою руку вдарив його ножем у грудну клітину. При цьому ОСОБА_9 знаходився на колінах, а він утримував його ззаду обома руками. Він не бив ОСОБА_9 та не тримав за волосся. ОСОБА_9 не наносив собі ушкодження на руці ножем. Крім того, у ОСОБА_9 не було ніякої крові з вух. Також, він не казав своїм друзям, щоб подали йому ніж.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердив, що 11.05.2015 після 24 години ОСОБА_8 прийшов додому, був тверезий, та побачив, що на його ліжці лежить папір. ОСОБА_8 спитав його, хто це поклав, але він не знав цього. ОСОБА_8 пішов у кімнату до ОСОБА_9 , де вони розмовляли, після чого ОСОБА_9 встав та пішов до ліжка ОСОБА_8 , де сказав, що, дійсно, це він поклав папір, бо витирав праску, забрав його та пішов до своєї кімнати. Потерпілий пішов за ОСОБА_9 , щоб той вибачився. ОСОБА_9 ліг на своє ліжко та взяв ноутбук на руки. ОСОБА_8 став казати, щоб він закрив ноутбук, бо він з ним розмовляє. ОСОБА_8 закрив ноутбук, і він почув, що хтось комусь дав ляпаса, але було темно, і він не бачив. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 перейшли до іншої кімнати, де ОСОБА_8 тримав ОСОБА_9 за волосся, а останній махав руками і кричав, щоб той його відпустив. Вони впали на ліжко ОСОБА_11 та розбудили його. ОСОБА_9 схопив зі столу чашку з чаєм та кинув на ОСОБА_8 , але не попав, чай розлився, а ОСОБА_8 підсковзнувся та впав. ОСОБА_9 взяв тарілку зі столу та вдарив нею потерпілого, хотів по голові, але той підставив руку, і удар прийшовся по руці, тарілка розбилася. Вони разом перейшли до коридору. ОСОБА_9 взяв банку скляну та вдарив її о стіну, після чого порізав собі пальці. Сам він не знаходився в коридорі, та не бачив, а тільки чув. Вони між собою спорилися, а потім розійшлися. Потім він бачив, як ОСОБА_9 взяв вішалку та вдарив нею ОСОБА_8 . ОСОБА_9 став висловлюватися нецензурною лайкою, і вони разом знову продовжили битися. ОСОБА_9 побіг на кухню та схопив там ножа і з ним прибіг до кімнати ОСОБА_8 . Потерпілий взяв стілець та відмахувався ним від ОСОБА_9 , а ОСОБА_9 став відходити до своєї кімнати. Потім ОСОБА_8 відвернувся, а ОСОБА_9 замахнувся ножем і намагався напасти. Він попередив потерпілого, і той відхилився. ОСОБА_9 пішов до своєї кімнати. Він разом з ОСОБА_11 пішли на кухню, де знаходились, і почули, що ОСОБА_8 кричить, щоб забрали ножа у ОСОБА_9 . Він прибіг до кімнати і побачив, що ніж знаходився на столі, і він спробував забрати ніж, але ОСОБА_9 схопив його першим. При цьому ОСОБА_8 обхопив ОСОБА_9 ззаду та держав його обома руками. ОСОБА_9 правою рукою, у якій знаходився ніж, наніс удар ОСОБА_8 в область грудної клітини через свою руку. При цьому ніяких ударів ножем ОСОБА_9 собі по руці не наносив. Також він не бачив, щоб у ОСОБА_9 йшла кров з вух. Крім того, ОСОБА_8 не казав їм, щоб вони надали ніж саме йому. Після того, що трапилося, він визвав співробітників міліції.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердив, що 11.05.2015 ввечері він ліг спати, а прокинувся від того, що ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 впали на його ліжко. Між ними була бійка. Потерпілий ОСОБА_8 не знаходився у стані алкогольного сп`яніння, був тверезим. Бачив, як ОСОБА_9 кинув чашку на підлогу, розлився чай, та ОСОБА_8 підсковзнувся та впав. Після цього ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_8 тарілкою, та той підставив руку. Також він бачив, як ОСОБА_9 кидав табуретку на ОСОБА_8 . Далі ОСОБА_8 пішов на ОСОБА_9 , і той схопив скляну банку та вдарив її о стіну та розбив її. Від осколків банки ОСОБА_9 поранив собі руку, та в нього йшла кров. Він випадково наступив на осколок від розбитої банки, після чого пішов в ванну кімнату, де і знаходився весь останній час. Потім він чув, як ОСОБА_8 кричав їм, щоб вони забрали у ОСОБА_9 ніж. Коли він виходив з ванної кімнати, бачив, як ОСОБА_8 виходив з кімнати ОСОБА_9 та тримався за бік, бо в нього було поранення та йшла кров. Він не бачив, щоб у ОСОБА_9 йшла кров з вух. Також, ОСОБА_8 не казав їм, щоб йому надали ніж.

Цими доказами спростовуються наступні доводи обвинуваченого ОСОБА_9 . Саме про те, що в його кімнаті потерпілий ОСОБА_8 бажав його вбити, для чого кликав своїх друзів, щоб подали йому ніж. А також про те, яким чином він спричинив тілесне ушкодження потерпілому, а саме, що під час нанесення удару він лежав на тулубі, тулуб був піднятий під кутом 45 градусів, оскільки його тримав за волосся ОСОБА_8 , та лівою рукою взяв ніж, який потім ОСОБА_10 намагався у нього видрати, та по інерції його рука вдарила по пальцям правої руки, та від болю він відсмикнув ліву руку з ножем і в цей момент ненавмисно з необережності наніс удар ОСОБА_8 . А також про те, що потерпілий ОСОБА_8 поводив себе агресивно, переслідував його, що його поведінка була неправомірною, у зв`язку з чим він змушений був захищатися, та його дії треба вважати необхідною обороною.

Зазначені вище докази є послідовними та узгоджуються не тільки між собою, а із наступними дослідженими матеріалами провадження.

Згідно даних протоколу огляду місця події від 12.05.2015 вбачається, що в цей день з 03.20 по 03.30 була оглянута квартира АДРЕСА_3 , де мешкали ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . В квартирі був знайдений та вилучений ніж кухонний з дерев`яною ручкою, а також були зафіксовані плями бурого кольору (т.1 а.с. 130-132).

Доводи захисника обвинуваченого про недопустимість в якості доказу вказаного протоколу огляду місця події від 12.05.2015, оскільки незрозуміло, хто був присутній при огляді місця події, що саме вилучалося, а також, не були зафіксовані всі сліди крові, є безпідставними. Як вбачається з вказаного протоколу, то протокол складений у відповідності до вимог ст. ст. 104, 223, 237 КПК України, містить всі реквізити, необхідні для процесуальних документів, у тому числі підписи понятих, спеціаліста та особи, що його складала.

З висновків експерта № 110/ц від 06.06.15-08.06.15 та № 107/ц від 04.06.15 -15.06.15 слідує, що кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. На кухонному ножі, наданому на дослідження, який був вилучений з місця події, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлені антигени А і В системи АВО, походження яких не виключається від потерпілого ОСОБА_8 (т.1 а.с. 137-138).

Згідно висновку експерта № 829 від 15.06.15-23.06.15 вбачається, що у ОСОБА_8 були наявні тілесні ушкодження у вигляді рани грудної клітини зліва, ран правого передпліччя, які могли утворитися від дії якогось колючо-ріжучого предмета, не виключено клинка ножа. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді ран правого передпліччя, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження, у вигляді рани грудної клітини зліва, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.1, а.с. 134).

З даних протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 слідує, що 12.08.2015 був проведений слідчий експеримент за участю експерта та ОСОБА_10 , який на місці, а саме в квартирі АДРЕСА_3 показав та розповів, яким чином ОСОБА_9 скоїв злочин. А саме, він вказав на місце в квартирі, на якому ОСОБА_9 розбив банку, при цьому порізавши собі пальці, та на якому він бився з ОСОБА_8 . Також він вказав місце розташування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та напрямок завданого ним одного удару в ліву частину груді ОСОБА_8 в той момент, коли вони знаходились в кімнаті ОСОБА_9 , а саме, він вказав, що ОСОБА_9 завдав удару не лівою, а правою рукою через свою руку, при цьому ніякого пошкодження пальців правої руки ОСОБА_9 ножем не було, як стверджує ОСОБА_9 (т.1 а.с. 188-199).

Згідно висновку експерта № 1272/829-15г від 21.08.15-25.08.15 вбачається, що рановий канал рани грудної клітини ОСОБА_8 зліва йде спереду назад, зверху вниз, зліва направо і сліпо закінчується в 8 міжреберному проміжку в товщі м`язів грудної клітки. Сила удару достатня для утворення даних тілесних ушкоджень. Утворення даних тілесних ушкоджень, як зазначає свідок ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту від 12.08.2015, не виключається (т.1 а.с. 127-128).

Цими доказами, також, спростовуються доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про обставини нанесення тілесного ушкодження рани грудної клітини потерпілому ОСОБА_8 .

З даних протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2015 слідує, що свідок ОСОБА_10 з осіб, зображених на фотознімках, впізнав ОСОБА_9 як особу, яка 11.05.2015 спричинила ножем тілесне ушкодження ОСОБА_8 (т.1 а.с. 185-187).

З даних протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2015 слідує, що потерпілий ОСОБА_8 з осіб, зображених на фотознімках, впізнав ОСОБА_9 як особу, яка 11.05.2015 спричинила йому ножем тілесне ушкодження (т.1 а.с. 194-196).

З даних протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.08.2015 вбачається, що свідок ОСОБА_11 з осіб, зображених на фотознімках, впізнав ОСОБА_9 як особу, яка 11.05.2015 спричинила ножем тілесне ушкодження ОСОБА_8 (т.1 а.с. 197-199).

З даних протоколу слідчого експерименту від 11.03.2016 та відеозапису, який був досліджений в судовому засіданні, слідує, що потерпілий ОСОБА_8 на місці показав та розповів, яким чином ОСОБА_9 спричинив йому тілесне пошкодження, а саме, коли вони знаходились в кімнаті ОСОБА_9 , при цьому він знаходився позаду ОСОБА_9 , і той правою рукою через свою руку наніс йому удар ножем в грудну клітину.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині доведена повністю, і дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 , оскільки вони повністю спростовуються наведеними вище доказами. Так, дійсно, в ході слідчого експерименту від 22.03.2016 обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив раніше надані ним покази відносно обставин спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_8 , а саме, що він дотягнувся до ножа, схопив його лівою рукою, а коли ОСОБА_10 став виривати ніж, різко висмикнув ліву руку з ножем, від чого за інерцією рука пішла вперед і порізала пальці його правої руки, після чого від болю він відсмикнув ліву руку з ножем, в цей момент ОСОБА_8 хитнувся в його сторону, та він зачепив його ножем. Це вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту та перегляду в судовому засіданні відеозапису до нього. В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що по скайпу бачила, як ОСОБА_8 вбіг в кімнату та накинувся на ОСОБА_9 , потім повалив його на підлогу, схопив за волосся та сів на нього, після чого позвав друга для того, щоб надати йому ніж. Потім ОСОБА_9 першим схопив ніж, і вони стали переміщатися, всі були на ногах. Потім у ОСОБА_9 зіскочила рука і він поранив ОСОБА_8 . Але, свідок ОСОБА_12 не змогла пояснити, яким чином у ОСОБА_9 зіскочила рука і він поранив людину, оскільки вона не бачила замаху руки. Крім того, сам ОСОБА_9 стверджує, що під час спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_8 він лежав на тулубі, тулуб був піднятий під кутом 45 градусів, оскільки його тримав за волосся ОСОБА_8 , а свідок ОСОБА_12 пояснює, що в цей момент ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та його друг знаходились на ногах та переміщалися в кімнаті. Таким чином, покази обвинуваченого ОСОБА_9 та його свідка ОСОБА_12 різняться та суперечать один одному. Крім того, в матеріалах справи є висновки експерта за № 796-1 від 10.06.2015-12.06.2015 та за № 1457 від 17.09.2015, згідно з якими у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в області голови, верхніх і нижніх кінцівок, які могли утворитися від неодноразового впливу тупих твердих предметів за механізмом удару і ковзання, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Також у нього виявлені ушкодження у вигляді рубців в області голови, правої кисті, посттравматичного розриву барабанної перетинки, струсу головного мозку. Але, згідно висновку комплексної судово-медичної експертизи за участю спеціаліста невролога за № 34-к від 19.03.2016-19.04.2016 вбачається, що виставлений в медичних документах діагноз розрив барабанної перетинки не підтверджений об`єктивними даними. Також виставлений діагноз наслідки перенесеної ЗЧМТ (12.05.12) за даними амбулаторної картки у вигляді посттравматичної ангіодистонії з недостатністю мозкового кровообігу 1 ступеня також не підтверджений об`єктивними даними. Тобто, у обвинуваченого ОСОБА_9 після події 11.05.2015, дійсно, мали місце тілесні ушкодження, які утворилися у нього після обопільної бійки між ним та ОСОБА_8 . Але, його твердження про те, що ОСОБА_8 вдарив його головою, в результаті чого в нього мав місце розрив барабанної перетинки; що він сам автоматично ножем поранив свої пальці на правій руці, коли видирав руку у ОСОБА_10 нічим не підтверджені і спростовуються усіма вищенаведеними доказами.
В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що у сформованій ситуації поведінка потерпілого ОСОБА_8 була неправомірною і те, що мало місце з його сторони суспільно небезпечне посягання на законні права та інтереси ОСОБА_9 . Тому суд не вбачає в діях обвинуваченого ОСОБА_9 необхідної оборони, згідно вимог ст. 36 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 07.06.2015 в ході проведення обшуку його житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , у загальній кімнаті, на центральній полиці, розташованій у лівій частині шафи, серед особистих речей останнього, було виявлено та вилучено вибуховий пристрій - оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, який він незаконно придбав при невстановлених розслідуванням обставинах, переніс до свого приміщення, де зберігав без передбаченого законом дозволу. Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області №88 від 07.06.2015, оборона осколкова ручна граната Ф- 1, яку 07.06.2015 виявлено та вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 - є остаточно спорядженим вибуховим пристроєм промислового виготовлення, а саме бойовим припасом основного призначення (знищення або ураження живої сили техніки об`єктів супротивника) оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1.

Але колегія суддів вважає не достатніми докази для доведення винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_9 при розгляді кримінального провадження судом не визнав себе винним за ч.1 ст. 263 КК України. Пояснив, що він не причетний до незаконного придбання, носіння та зберігання вибухового пристрою, а саме бойового припасу. Вилучена ручна граната Ф-1 йому не належить, звідки вона взялась у квартирі, йому не відомо. В квартирі АДРЕСА_5 він постійно не проживав, бо орендував це приміщення 2-3 тижні до того, як вилучили гранату. Крім нього, у вказаній квартирі, саме в тій кімнаті, де знайшли гранату, проживала його знайома ОСОБА_14 . В той час як він проживав на балконі. В шафі, де знайшли гранату, зберігали свої речі він, ОСОБА_15 , а також дві знайомі дівчини. Також, у власника квартири ОСОБА_16 був доступ до квартири. Крім того, під час затримання 07.06.2015 близько 12 години та під час проведення обшуку у квартирі не були дотримані його права, а саме, право на захист. Також, перед проведенням обшуку, коли він знаходився в автомобілі біля будинку по АДРЕСА_6 , співробітники УСБУ взяли у нього ключі від квартири і тамбура, а його повели на обшук через деякий час після цього. Вважає, що гранату йому підкинули саме співробітники УСБУ у зв`язку з його професійною журналістською діяльністю.

Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_9 доказами, наданими стороною обвинувачення, не спростовані.

Сторона обвинувачення як на докази вини обвинуваченого ОСОБА_9 посилається на протокол обшуку від 07.06.2015 квартири АДРЕСА_5 , та на висновки експерта за №88 від 07.06.2015 та за №90 від 04.08.2015, відповідно до яких виявлений за місцем мешкання ОСОБА_9 предмет є остаточно спорядженим вибуховим пристроєм промислового виготовлення, а саме бойовим припасом основного призначення (знищення або ураження живої сили, техніки, об`єктів супротивника) оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка придатна до використання за цільовим призначенням (т.1 а.с. 152-162, 172-181).

Однак, наведені докази не підтверджують вини ОСОБА_9 у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухового пристрою - бойового припасу за місцем його проживання, та не спростовують твердження обвинуваченого щодо його непричетності до вчинення злочину.

Так, було встановлено в судовому засіданні, що 07.06.2015 близько 12 години на зупинці Декабристів проспект Леніна м. Миколаєва ОСОБА_9 був затриманий, та його у супроводі співробітників СБУ доставили на транспорті до дома по АДРЕСА_6 . Це підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 . Крім того, обвинувачений та свідок ОСОБА_18 пояснили, що співробітники міліції як в камуфляжній , так і в цивільній формі, повалили на землю ОСОБА_9 , скрутили його та наділи наручники, після чого відвели до машини та всі разом поїхали. Тобто, фактично ОСОБА_9 був затриманий 07.06.2015 о 12 годині. Але протокол затримання відносно обвинуваченого був складений лише 07.06.2015 з 22год.40 хв. до 23 год.10 хв.(т.1 а.с. 258- 262), у якому вказано, що 07.06.2015 о 16 годині 50 хв. за адресою: АДРЕСА_4 співробітниками УСБУ в Миколаївській області було затримано ОСОБА_9 . І тільки після складання протоколу затримання о 22 год. 50 хв. ОСОБА_9 був наданий адвокат для забезпечення безоплатної вторинної правової допомоги і для прибуття о 23 год 50 хв. в УСБУ. Як пояснював в суді обвинувачений ОСОБА_9 , під час його фактичного затримання та проведення обшуку в квартирі він вимагав захисника, але його вимога була проігнорована, і обшук проводився без адвоката, у зв`язку з чим він відмовився приймати в ньому участь і не підписував протокол. Згідно ч.3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право на першу вимогу мати захисника. Але, в даному випадку, затриманий ОСОБА_9 не зміг використати своє право на захист, оскільки йому було відмовлено. Таким чином, при затриманні ОСОБА_9 та проведенні обшуку за його місцем мешкання було грубо порушено його право на захист.

Згідно даних протоколу обшуку від 07.06.2015 квартири АДРЕСА_5 вбачається, що ручна граната Ф-1 була виявлена на центральній лівій полиці у шафі серед чоловічих предметів одягу зліва від вказаних дверей кімнати. Але, в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , який був присутній при обшуку у якості понятого, пояснив, що в шафі знаходились жіночі речі, та їх витягали по одній, трусили, і серед них виявили гранату. В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , який також був присутній при обшуку у якості понятого, пояснив, що гранату знайшли в шафі серед жіночих та чоловічих речей. Тобто, наведений в протоколі обшуку доказ про місце виявлення гранати спростовується наданими в суді поясненнями понятих.

Також в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пояснили, що вони першими піднялись на поверх, де повинен був проводитись обшук. При цьому двері в тамбур були відкриті, та хто їх відкрив, вони не знають. Потім привели ОСОБА_9 , у якого руки були зв`язані. Та хто відкривав двері квартири, вони теж не пам`ятають. Дані свідчення не спростовують твердження ОСОБА_9 про можливість доступу до приміщення сторонніх осіб перед початком проведення обшуку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 підтвердила, що однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 орендував ОСОБА_9 , і з 01 по 05 червня 2015 року вона, також, мешкала в цій квартирі. Вона проживала в кімнаті, а ОСОБА_9 - на балконі. Ключі від квартири і тамбура знаходились як у ОСОБА_9 , так і у господаря квартири. В шафі, яка знаходилась в кімнаті, знаходились як її речі, так і ОСОБА_9 . Крім того, як раніше казав ОСОБА_9 , до нього приходили дівчата, його друзі, які теж залишали свої речі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 підтвердив, що він є господарем квартири АДРЕСА_5 , та здавав її в оренду. ОСОБА_9 оселився в квартирі приблизно за три тижні до проведення обшуку. Ключі від квартири та тамбура знаходились як у нього, так і у ОСОБА_9 . Також йому відомо, що в квартирі теж мешкала дівчина.

Так, в суді вказані свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_16 пояснили, що знайдена граната нікому з них не належить. Але, відсутні якісь об`єктивні дані, які б беззаперечно доводили, що саме ОСОБА_9 незаконно придбав, носив та зберігав знайдену гранату. При проведенні досудового розслідування не було проведено дактилоскопічної експертизи для встановлення ідентифікації слідів рук і ця граната була знищена; також не було встановлено даних про походження гранати, хоча ця інформація доступна, бо граната має строгу звітність. Вказане свідчить про те, що стороною обвинувачення не перевірялися версії причетності інших осіб до зберігання бойового припасу, а також твердження ОСОБА_9 про його непричетність до вказаного злочину.

Крім того, ще до затримання і обшуку на помешканні ОСОБА_9 у виданнях Інтернету з`явилися статті, що він має відношення до сепаратиської агітаційної діяльності та створення автономної народної ради Бесарабії і Миколаєва. Також по телеканалу ОСОБА_22 був показаний сюжет, де розповідалось про те, що 07.06.2015 співробітниками УСБУ був затриманий ОСОБА_9 (Довлатов) в м. Миколаєві за те, що проводив сепаратистські збори, та доставлений в управління УСБУ, де на камеру розповідав про свою діяльність. Але, в цей же день о 12 години ОСОБА_9 вже був затриманий. Також, із джерела tiras.ru від 24.05.2015 вбачається, що вже на той момент була в наявності інформація про те, що з особистих та перевірених джерел стало відомо, що ОСОБА_23 співробітники УСБУ спробують підкинути бомбу».

Також в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснював, що в його присутності на вул. Декабристів м. Миколаєва співробітники міліції затримували ОСОБА_9 , при цьому коли його повалили на землю, із його кармана випали ключі і мобільний телефон, які хтось із затримуючих підібрав. Тобто, вказані обставини підтверджують пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 щодо того, що вказану гранату йому могли підкинути співробітники УСБУ.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_9 , який заперечував свою причетність до незаконного придбання, носіння, зберігання вибухового пристрою, та стверджував, що вилучена граната йому не належить; що у вказаній квартирі він постійно не проживає, а крім нього там мешкає інша особа; що квартира належить іншому власнику, який має доступ до квартири; відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_9 , колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, вимог ст. ст. 7, 17 КПК України про загальні засади кримінального провадження, положень про презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України та п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя №9 від 01.11.1996 року, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. За таких обставин ОСОБА_9 підлягає виправданню за ч.1 ст. 263 КК України

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним ОСОБА_9 вмправдати

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд

враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а також дані про особу обвинуваченого: характеризується за місцем мешкання як негативно, так і посередньо, так і позитивно, за останнім місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання у вигляді обмеження волі з урахуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України.

10.06.2015 ухвалою Центрального райсуду м. Миколаєва від 10.06.2015 до ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід - тримання під вартою та визначено розмір застави в сумі 70000 грн, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти. 08.07.2015 матір`ю підозрюваного ОСОБА_24 було внесено суму застави в розмірі 70000 грн. Згідно п.11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Тому с уд вважає за необхідне після набрання чинності вироку суду повернути заставу в розмірі 70000 грн заставодавцю ОСОБА_24 .

Витрати на залучення експерта в розмірі 184,14 грн підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України , суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді обмеження волі строком на один рік шість місяців.

Згідно ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням на один рік, протягом якого зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 263 КК України на підставі не доведеності вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та виправдати.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 184,14 грн.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_9 у вигляді застави, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили заставу, внесену на депозитний рахунок №0573 Територіального управління ГЕУДК СУ в Миколаївській області, МФО 826013, в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) згідно ПД №57220290 від 07.07.2015 року, за ОСОБА_9 згідно ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 10.06.2015 року, повернути заставодавцю ОСОБА_24 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2
ОСОБА_3