Справа № 308/8039/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , перекладача - ОСОБА_8 , розглянув у відкритому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області на вирок Ужгородського міськрайонного суду від 11.12.2015 року та ухвалу цього суду від 21.12.2015 року за матеріалами кримінального провадження № 11-кп/777/178/16, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгорода, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, ромської народності, без освіти, непрацюючий, раніше судимий: вироком Ужгородського міськрайонного суду від 11.06.2013 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2014 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, шляхом частково приєднання покарання за попереднім вироком остаточно до відбуття призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень з призначенням покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом зарахування покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2014 року остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відбуття покарання постановлено рахувати з дня його затримання, тобто з 08.05.2014 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 833,22 грн. ( вісімсот тридцяти три гривні 22 копійки).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2015 року у вказаному вироку виправлено описки: прізвища перекладача ОСОБА_9 , суми витрат за проведення експертизи-587,52 гривні та визначено остаточне покарання ОСОБА_6 чотири роки і три місяці позбавлення волі.

За вироком ОСОБА_6 визнаний винним в тому, 07.12.2013 року близько 18:00 години, перебуваючи в гостях у гр. ОСОБА_10 , мешканця АДРЕСА_2 скориставшись тим, що останній вийшов з будинку в магазин умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу викрав телевізор марки RECOR RC-4421 PST, вартість якого згідно висновку експерта № 23/1 від 14.01.2014 року становить 171,00 грн. ( сто сімдесят одну гривню 00 копійок), чим потерпілому ОСОБА_10 завдав матеріальної шкоди на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.12.2013 року близько 20:00 години гр. ОСОБА_6 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом пошкодження навісного замку на вхідних дверях будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проник всередину звідки викрав DVD - програвач марки LG DP 437, вартість якого згідно висновку експерта № 23/4 від 13.01.2014 року становить 287,28 грн. ( двісті вісімдесят сім гривень 28 копійок), чим потерпілому ОСОБА_11 завдав матеріальної шкоди на вказану суму .

Окрім цього в березні 2014 року ОСОБА_6 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи на території дворогосподарства АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу до підсобного приміщення прибудованого до будинку, яке належить гр. ОСОБА_12 , скоїв крадіжку велосипеда марки Україна бувшого у використанні, вартість якого згідно висновку експерта №23/204 від 18.04.2014 року, з врахуванням ознак зносу становить 480,00 грн. ( чотириста вісімдесят гривень 00 копійок), чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальних збитків на вказану суму .

В апеляційній скарзі заступник прокурора Закарпатської області просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2015 року, якою виправлено описки у вироку Ужгородського міськрайонного суду від 11.15.2015 року та вказаний вирок у частині призначення покарання та постановити новий. Вважає, що виправивши описку у частині призначеного покарання суд першої інстанції вирішив питання, передбачені ст. 374 КПК України. Звертає увагу суду на те, що згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Водночас, суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_6 на підставі ч.4 ст. 70 КК України призначив остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі, що є меншим покаранням від покарання за попереднім вироком, а тому вказаний вирок підлягає скасуванню в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та м`якістю призначеного покарання. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України просить призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України - у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2014 року.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення захисника та обвинуваченого ОСОБА_6 , які визнали апеляційну скаргу прокурора, перевіривши та дослідивши матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації діяння особою, яка подала апеляційну скаргу не оспорюється, внаслідок чого вони відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевірялися.

Судом першої інстанції розгляд провадження відбувся в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, так як ніким з учасників не оспорювались фактичні обставини справи. Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України за встановлених судом першої інстанції обставин підтверджується сукупністю зібраних, досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів.

Діяння ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно кваліфіковано правильно.

Так, відповідно до вимог статті 370 КПК України вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом першої інстанції вказаних вимог законодавства не дотримано в повному обсязі.

Як вірно зазначено в апеляційній скарзі прокурора при призначенні покарання судом першої інстанції порушено вимоги ч.4 ст. 70 КК України, чим допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання , що не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості.

Як вбачається з матеріалів провадження виявлені кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 07.12.2013 року та в березні 2014 року, тобто до постановлення вироку у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Частиною 4 ст. 70 КК України передбачено призначення покарання за правилами, зазначеними в частинах 1-3 цієї статті, та вказано, що якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими у ст. 72 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів може визначатися шляхом: 1) поглинення менш суворого покарання більш суворим; 2) часткового складання призначених за окремі злочини покарань; 3) повного їх складання.

Суд першої інстанції з врахуванням сукупності вчинених ОСОБА_6 злочинів, застосувавши вимоги ст. 70 КК України призначив обвинуваченому покарання, яке є меншим від покарання, визначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2014 року та при цьому не вказав на обраний ним принцип визначення остаточного покарання. Апеляційний суд зазначає , що за таких обставин остаточне покарання не може бути нижчим від покарання , призначеного за попереднім вироком, оскільки в таких випадках при поглиненні або складанні покарань суд має виходити з розміру усього призначеного покарання , призначеного за попереднім вироком , а не з його не відбутої частини.

Виявивши допущені судом першої інстанції описки в прізвищі перекладача, сумі судових витрат, які підлягають стягненню та визначенні строку остаточного покарання, судом постановлено ухвалу про виправлення вказаних описок при постановленні вироку Ужгородського міськрайонного від 11.12.2105 року щодо ОСОБА_6 ..

Згідно ч.1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Судом першої інстанції при виправленні описки в частині визначення остаточного покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 погіршено становище обвинуваченого ОСОБА_6 без постановлення вироку суду та вирішено питання, передбачені ст. 374 КПК України, які вирішуються судом лише при постановленні вироку суду та суперечать вимогам ст. 379 КПК України, так я к не відноситься до описки чи арифметичної помилки.

Разом з тим, виправлені ухвалою суду першої інстанції від 21.12.2015 року допущенні описки при постановленні вироку відносно ОСОБА_6 щодо помилкового зазначення прізвища перекладача та суми стягнених на користь держави витрат за проведення експертиз відповідають положенням ст. 379 КПК України.

За таких підстав, доводи апеляційної скарги прокурора підлягають частковому задоволенню, а ухвала від 21.12.2015 року про виправлення описки - зміні, шляхом виключення з її резолютивної частини вказівки на визначення остаточного покарання призначеного ОСОБА_6 .

Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно п.3 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Оскільки суд першої інстанції при постановленні вироку щодо ОСОБА_6 допустив помилку при застосування вимог ч.4 ст. 70 КК України, яка не може бути виправлена ухвалою суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду щодо ОСОБА_6 від 11.12.2015 року в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та м`якістю призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_6 злочинів, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, за наявності пом`якшуючих покарання обставин - щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, за відсутності обставин, що обтяжують покарання та приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою суспільно-небезпечною і його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому колегія суддів враховує вимоги ст. 70 КК України, відповідно до яких остаточне покарання за сукупністю злочинів не може бути нижчим від покарання , призначеного за попереднім вироком.

Керуючись ст. ст. 404, 407,408, 420 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2015 року про виправлення описки у вироку Ужгородського міськрайонного суду від 11.12.2015 року щодо ОСОБА_6 - змінити, виключивши з її резолютивної частини вказівку про визначення ОСОБА_6 остаточного покарання , в решті вказану ухвалу залишити без змін.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду від 11.12.2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання - скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки , за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки.

На підставі вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання яке призначене цим вироком, більш суворим, призначеним попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2014 року остаточно до відбуття призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири) роки і 2 (два) місяці.

У строк покарання ОСОБА_6 зарахувати покарання , відбуте частково за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2014 року з дня його затримання, тобто з 08.05.2014 року.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення його апеляційним судом, а засудженим , який тримається під вартою ,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: