печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, як подала скаргу ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора другого відділу Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора другого відділу Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, в обґрунтування якої зазначив наступне.

В провадженні Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0001709 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 365 КК України.

Незважаючи на попередні судові рішення у вказаному провадженні, що набрали законної сили, якими обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 неодноразово повертався прокуророві в зв`язку з численними невідповідності обвинувального акту вимогам ст.. 291 КПК України, зокрема, з підстав неможливості викладення органом досудового розслідування сформульованого обвинувачення, що свідчить про неналежне виконання прокурором покладених на нього обов`язків щодо забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування кримінального провадження, забезпечення охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, до теперішнього часу, в порушення принципу розумності строків досудового розслідування, досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001709 не завершено.

При цьому, подані стороною захисту заяви про закриття даного кримінального провадження, обґрунтовані, неможливістю усунення органом досудового розслідування недоліків обвинувального акту, що переконливо свідчить про неможливість визначити склад злочину, стороною обвинувачення залишені без належного реагування, що на думку сторони захисту, є підставою для прийняття прокурором рішення про закінчення досудового розслідування шляхом закриття кримінального провадження № 0001709.

Посилаючись на вищевказані обставини та положення ст.ст. 303-307 КПК України, зважаючи на бездіяльності прокурора у кримінальному провадженні №0001709, яка полягає у невиконанні ним дій передбачених п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України, просить слідчого суддю скасувати рішення Генеральної прокуратури України, яке повідомлено листом № 15/1/2-32877-14 від 11.04.2016 р. про відмову в задоволенні заяви сторони захисту про закриття кримінального провадження № 0001709 та зобов`язати прокурора прийняти постанову про закриття даного кримінального провадження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , в обґрунтування доводів і вимог скарги, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти її задоволення, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Статтею 219 КПК України визначено, досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

При цьому, визначені ст. 219 КПК України правила щодо строку досудового розслідування обов`язкові для усіх сторін кримінального провадження та є однією із гарантії дотримання їх прав та виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 2 ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

1) закрити кримінальне провадження;

2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Судовим розглядом встановлено, що досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001709 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 365 КК України, наразі триває.

Щодо вимог скарги про зобов`язання уповноваженого прокурора Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0001709 вчинити дії, визначені п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України в частині підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 365 КК України, то не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності для прийняття відповідного процесуального рішення, а відтак і зобов`язати орган досудового розслідування вчинити дії, визначені п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України. Таку оцінку суд може давати лише на стадії ухвалення вироку за правилами ст. 368 КПК України.

Відповідно до кримінального процесуального законодавства України, строк на прийняття постанови про закриття кримінального провадження слідчим, прокурором обмежується лише строком досудового слідства і не підлягає оскарженню в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, доки триває досудове розслідування.

Крім того, у кримінальному процесуальному законодавстві України взагалі не передбачені повноваження слідчого судді щодо надання вказівки слідчому, прокурору про закриття кримінального провадження. Ці повноваження є прерогативою слідчого, прокурора, суду на стадії судового, апеляційного, касаційного розгляду.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора другого відділу Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1