Справа № 510/962/16-к

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
10.08.2016 р. Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ново Українка Ширяївського району Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості
-у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2 - 185 ч.3 КК України, -

Встановив:
23.03.2016 р. у період часу з 21.00 до 22.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перестрибнув через паркан нежилого будинку АДРЕСА_2 , далі, перебуваючи на подвір`ї вказаного будинку, підійшов до металевої огорожі межі будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , порізав металеву сітку восьмого прольоту зверху вниз і проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживають ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_7 . Перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 з лівого боку від житлового будинку, обвинувачений через двері, що не були зачинені на запираючий пристрій, увійшов до приміщення комірної кімнати, звідки намагався таємно викрасти кольоровий телевізор « ELENBERG», заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2180 грн., для подальшого винесення з місця події, маючи намір розпорядитися викраденим майном в особистих цілях, однак був затриманий на місці вчинення злочину ОСОБА_7 .
Своїми вищевказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.ст. 15 ч.2 - 185 ч.3 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав, не заперечував замаху на таємне викрадення майна потерпілої за вищевикладених обставин. У содіянному розкаюються.
Від потерпілої ОСОБА_6 до судового розгляду надійшла заява, згідно із якою вона просила про розгляд справи без її участі, позовних вимог до обвинуваченого не заявляє, міру покарання залишає на розсуд суду.
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину та не оспорював фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності його позиції, та роз`яснивши обвинуваченому наслідки застосування вказаної норми в частині права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважав за можливе обмежитись дослідженням доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Так, окрім визнання обвинуваченим вини, його винуватість у вчиненні замаху на крадіжку майна потерпілої підтверджується наступними доказами.
Замах на викрадення обвинуваченим майна потерпілої підтверджується заявою потерпілої, не заперечувалось обвинуваченим в ході судового розгляду, вартість викраденого майна також підтверджено відповідним експертним висновком, викрадене у потерпілої майно було видано, визнано речовим доказом, долучено до кримінального провадження та передано на відповідальне зберігання потерпілій.
Визнання обвинуваченим вини, його показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
ОСОБА_5 скоїв замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення, але не доведений до кінця з причин, не залежних від його волі та підлягає відповідальності за ст.ст 15 ч.2 185 ч.3 КК України.
Як особа обвинувачений характеризуються задовільно, про що свідчать характеристики та данні довідок, є особою, що не має судимості, має постійне місце проживання.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, суму шкоди, її відшкодування та відсутність матеріальних претензій у потерпілої, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання. Судом також враховано визнання обвинуваченим вини, розкаяння у скоєному, його сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання досудовим розслідуванням та судом не встановлено.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого у даному випадку можливе без відбування ним покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням.
Завдану шкоду відшкодовано на стадії досудового розслідування, цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2 - 185 ч.3 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.
Застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 2 (два) роки.
До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.
Речові докази: кольоровий телевізор « ELENBERG», що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити зберігачу.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення
Суддя: ОСОБА_1