АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/341/16 Справа № 703/1719/15-к Категорія: ч.2 ст.286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

виправданого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Шебутинці, Сокирянського району, Чернівецької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, працює інженером Шевченківської дирекції перевезень Одеської залізниці, неодружений, мешканець АДРЕСА_1 , не судимий,

в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України визнаний невинуватим та виправданий за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено - особисте зобов`язання.

Вирішено відмовити потерпілій ОСОБА_9 у позові до ОСОБА_7 про відшкодування 5443 грн. 64 коп. заподіяних збитків та 10000 грн. моральної шкоди.

Органом досудовим розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він 15.07.2013 близько 05 год. 00 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ - 2105» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі вул. Жовтневої в м. Сміла Черкаської області, зі сторони вул. Мазура у напрямку вул. Богдана Хмельницького, яка має дві смуги руху в одному напрямку, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 11.2, 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України, не рухався якнайближче до правого краю проїзної частини, не виконуючи випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розвороту, рухався ближче до центру дороги, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, а тому поблизу перехрестя з вул. Павлова під час зустрічного роз`їзду з автомобілем «ВАЗ-210994» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , не дотримався безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху та допустив зіткнення автомобілів, що спричинило заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тяжких, як небезпечних для життя, тілесних ушкоджень у вигляді травми живота з ушкодженням товстого та тонкого кишечника та крововиливом в черевну порожнину та за очеревинний простір, розривів сечового міхура, травми грудної клітки з попаданням повітря в праву плевральну порожнину та стисненням легені (правобічного пневмотораксу), переломів кісток тазу з обох сторін, закритого перелому верхньої третини лівого стегна, рани правого колінного суглобу з пошкодженням нерву гомілки, травми голови зі струсом головного мозку, рани обличчя зліва (висновок судово-медичної експертизи № 323 від 18.02.2015), а пасажирка автомобіля «ВАЗ-210994» р. н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 - середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді багатоуламкового перелому лівої вертлюжної западини тазу, перелому лівої ліктьової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків, та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, крововиливу, ран обличчя, рани лівого стегна, ран та саден лівої верхньої кінцівки (висновок судово-медичної експертизи № 250 від 06.02.2015).

Порушення водієм автомобіля «ВАЗ-2105» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимог п. 2.3 б), 11.2, 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №4/526 від 08.12.2014 знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою що керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалюючи вирок про визнання невинуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд, посилаючись на положення ст.8, 62 Конституції України, ст. 17, 86, 87, ч.2, 3 ст.214, ч.3 ст.217, п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, перерахувавши докази, на які сторона обвинувачення посилається на підтвердження обвинувачення, зазначивши, що судом всебічно досліджено обставини кримінального правопорушення і дана оцінка кожному доказу з огляду на їх належність, допустимість, достовірність та достатність, дійшов висновку, що такі докази не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_7 , як такі, що добуті з грубим порушенням вимог закону і частина яких не підтверджує прямо чи опосередковано обвинувачення.

Суд констатував, що такі докази зібрані в кримінальному провадженні №0001685, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 .07.2013 року, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_10 , тобто задовго до внесення відомостей до ЄРДР та повідомлення про підозру ОСОБА_7 , що було здійснено лише 26.02.2015 року, у зв`язку з чим за висновком суду вони є недопустимими, такими, що не можуть бути покладеними в основу обвинувачення ОСОБА_7 , оскільки вони є копіями документів іншого кримінального провадження №0001685 і невідомо яким чином потрапили у кримінальне провадження №0000284, відомості про яке внесені до ЄРДР 26.02.2015 року, отримані поза межами цього провадження, у якому за висновком суду досудове розслідування фактично взагалі не проводилось, .

Суд визнав, що єдиним допустимим доказом у цьому провадженні є протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.07.2013 року, з схемою ДТП та таблицею зображень до нього, про те, що місцем дорожньо-транспортної пригоди являється перехрестя вул. Жовтнева-Павлова у м. Сміла де зіткнулись автомобілі ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 та ВАЗ -210994 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 .

При цьому суд констатував, що, - як це зазначено у вироку, - ні цим документом ні досудовим слідством взагалі не встановлене та жодними доказами не доведене фактичне місце зіткнення транспортних засобів, хто з водіїв і яким чином допустив зіткнення транспортних засобів, виїхавши на смугу руху зустрічного транспорту чи на своїй полосі руху, причини зіткнення автомобілів (погодні умови, недостатня видимість, неуважність водіїв, технічна несправність автомобілів чи щось інше). За умови що зіткнення сталось на перехресті вулиць Жовтневої та Павлова жодним чином не згадано який характер має це перехрестя, чи мав хтось із водіїв на ньому перевагу у русі, чи воно є рівнозначним. За таких умов потребують уточнення як механізм зіткнення, так і пункти Правил дорожнього руху, порушення яких було допущене і ким із водіїв.

За таких обставин відповідно до п.2 ч.1 ст. 373 КПК України яка вказує, що у разі не доведення що кримінальне провадження вчинене обвинуваченим, судом ухвалюється виправдувальний вирок.

Оскільки інших безспірних доказів провини ОСОБА_7 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило заподіяння потерпілим середньої тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень стороною обвинувачення суду не надано, а обвинувачення прокурора побудоване лише на доказах отриманих незаконним шляхом визнаних судом недопустимими суд, тлумачачи усі сумніви на користь обвинуваченого та враховуючи, що обвинувальний вирок відповідно до ст. ст. 17, 373 КПК України не може бути постановлений, вважає що ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України слід визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

При цьому суд вказав, що таке рішення не є перешкодою для повного і достовірного встановлення обставин події ДТП та особи чи осіб, котрі допустили порушення ПДР, заподіяли тілесні ушкодження потерпілим, юридичної оцінки їх дій та притягнення до кримінальної відповідальності.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить скасувати вирок стосовно ОСОБА_7 через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, через невірну оцінку зібраних в ході досудового розслідування та перевірених при судовому розгляді справи фактичних даних, мотивуючи, що судом не взято до уваги докази, які могли істотно вплинули на його висновки, що висновки суду мають істотні протиріччя, що призвело до прийняття незаконного рішення про виправдання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор звертає увагу, відомості до ЄРДР за № 0000284 були внесені 26.02.2015 на підставі слідчим Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001685 від 15.07.2013, відкритого за ч. 1 ст. 286 КК України, було встановлено, що в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і, що в обох кримінальних провадженнях за № 0001685, та за № 0000284 подія і учасники дорожньо-транспортної пригоди одні і ті ж, у зв`язку з чим не було необхідності у повторному допиті потерпілих та свідків, проведення експертиз, вихідні дані для яких були б аналогічними.

Також прокурор звернув увагу на непослідовність висновків суду, який визнав копію протоколу огляду місця ДТП від 15.07.2013, схеми ДТП та таблиці зображень, допустимим доказом, і, при цьому, інші копії доказів не допустимими, хоча всі вони, як і протокол огляду були перекопійовано з кримінального провадження № 0001685 і суд мав дослідити матеріали кримінального провадження № 0001685 з метою встановлення відповідності копій документів, які надавались стороною обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000284, оригіналу.

Звертає увагу на невідповідність вказівок суду про здійснення учасниками пригоди повороту або розвороту на перехресті, коли встановлено, що зіткнення сталось під час зустрічного роз`їзду і ніхто з водіїв не збирався здійснювати такі маневри, мали намір рухатися прямо.

Прокурор просив ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання - 4 роки 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_12 , які просили залишити в силі вирок суду першої інстанції, вважаючи його законним та обґрунтованим, та заперечують проти задоволення апеляції прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно роз`яснень, які містяться у п.16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.90 Про виконання судами України законодавства і постанови Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановления вироку, при постановленні вироку суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення, не обмежуючись лише зазначенням прізвища свідка, потерпілого або назви проведеної експертизи тощо. При цьому, висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Ці вимоги закону та роз`яснення Пленуму ВСУ при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції залишились не виконаними повною мірою та не були враховані при постановленні виправдувального вироку щодо ОСОБА_7 .

Висновки суду, що надані стороною обвинувачення докази добуті з грубим порушенням вимог закону, що частина доказів не підтверджує прямо чи опосередковано обвинувачення, і не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_7 , є передчасні та ґрунтуються на неповному дослідженні як цих доказів, так і в цілому фактичних обставин провадження.

Крім того, такі висновки суду є непослідовними та суперечливими, про що свідчить зокрема те, що суд визнав допустимим доказом копію протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.07.2013 року, з схемою ДТП та таблицею зображень до нього, про те, що місцем дорожньо-транспортної пригоди являється перехрестя вул. Жовтнева-Павлова у м. Сміла де зіткнулись автомобілі ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 та ВАЗ -210994 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , при цьому, інші копії доказів визнав не допустимими, хоча всі вони, як і протокол огляду були перекопійовано з кримінального провадження № 0001685 і суд не вжив заходів для встановлення відповідності копій документів, які надавались стороною обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000284, їх оригіналу.

Сторони не заперечують, що дійсно, такі докази є копіями документів (доказів), зібраних у кримінальному провадженні №0001685, відкритому за тим же фактом ДТП 15.07.2013 року, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 286 КК України, судовий розгляд якого, як повідомили сторони, здійснюється у тому ж суді першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на невиконання прокурором та судом вказівки апеляційної інстанції, зазначені в ухвалі апеляційного суду від 27.11.2015 року у цьому провадженні, про доцільність розслідування, а отже і судового розгляду, кримінального провадження стосовно обставин однієї й тієї ж ДТП в одному кримінальному провадженні.

За таких обставин передчасним та необґрунтованим є висновки у вироку суду про те, що досудовим слідством не встановлене та жодними доказами не доведене фактичне місце зіткнення транспортних засобів, хто з водіїв і яким чином допустив зіткнення транспортних засобів, виїхавши на смугу руху зустрічного транспорту чи на своїй полосі руху, причини зіткнення автомобілів (погодні умови, недостатня видимість, неуважність водіїв, технічна несправність автомобілів чи щось інше).

Також неприпустимими при постановленні вироку суду, у тому числі і виправдувального , є висновки суду, побудовані на припущеннях та у разі необхідності, як зазначив суд потреби, уточнення механізму зіткнення транспортних засобів та порушень вимог Правил дорожнього руху, які допустили хтось із водіїв, а також - вказувати у вироку, що таке рішення не є перешкодою для повного і достовірного встановлення обставин події ДТП та особи чи осіб, котрі допустили порушення ПДР, заподіяли тілесні ушкодження потерпілим, юридичної оцінки їх дій та притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки таким за вироком суду ці обставини, які досліджуються судом і в іншому кримінальному провадженні, можуть вважатися судом встановленими та мати істотні суперечності.

Відповідно до ст. 409 КПК підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

Суд апеляційної інстанції не вправі скасувати виправдувальний вирок лише з мотивів істотного порушення прав обвинуваченого.

У даному випадку відповідно до ст. 409 КПК України колегія суддів знаходить, що суд допустив неповноту судового розгляду, оскільки залишив недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. про необхідність подальшого дослідження обставин провадження суд сам прямо зазначив у вироку за згаданих вище обставин. Крім того, така необхідність їх дослідження випливає з даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема про необхідність їх дослідження в одному кримінальному провадженні, яке знаходиться у провадженні того ж місцевого суду, який постановив вирок, ураховуючи, що ДТП та її учасники одні і ті ж.

Відповідно до ст. 410 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, коли суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, викладені у судовому рішенні, які містять істотні суперечності, що за вищезгаданих обставин і має місце у цьому кримінальному провадженні. При цьому така невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження могла вплинути на вирішення питання зокрема про винуватість або невинуватість обвинуваченого.

Наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до ст. 415 КПК України є підставою для призначення нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в одному провадженні з кримінальними провадженням №0001685, відкритому за тим же фактом ДТП 15.07.2013 року, в якому обвинувачується ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 344, 217 КПК України, на виконання вказівки апеляційної інстанції згідно ухвали апеляційного суду від 27.11.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409 411, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляцію прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в тому ж суді першої інстанції іншим складом суду відповідно до вимог ст. 334 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 - особисте зобов`язання продовжити.

Головуючий :

Судді :