Номер провадження: 11-сс/785/453/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5

секретар судового засідання, - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2016 року,

встановив:
Старший слідчий з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУДФС в Одеській області ОСОБА_7 , на підставі кримінального провадження №0000043, внесеного до ЄРДР 27.02.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204 та ч. 3 ст. 212 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на «Iphone 6 plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , який був вилучений 21.02.2016 року під час огляду території дорожньої бази в с.м.т. Троїцьке Любашівського району Одеської області біля автомобілю «Рено Преміум 420.26» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ).

Слідчий мотивував своє клопотання тим, що на зазначений «Iphone 6 plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді від 22.02.2016 року був накладений арешт, а ухвалою слідчого судді від 22.03.2016 року, арешт був скасований.

Слідчий стверджує також, що матеріали кримінального провадження дають достатні підстави вважати, що зазначений мобільний телефон використовувався як засіб вчинення злочину та зберіг інформацію стосовно протиправної діяльності, тому він має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді, у задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

Відмову у задоволенні клопотання слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення не доведена наявність обставин, які дають підстави вважати, що зазначене майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя послався також на те, що вилучене майно («Iphone 6 plus», ІМЕІ НОМЕР_1 ) належить ОСОБА_8 , який не є підозрюваним у кримінальному провадженні, а зазначена річ тривалий час знаходилась у розпорядження органу досудового розслідування, що давало можливість провести усі необхідні слідчі дії.

До того ж, ухвалою слідчого судді від 22.03.2016 року, арешт «Iphone 6 plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , був скасований.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а висновки слідчого судді суперечать фактичним обставинам справи.

Прокурор вважає, що у матеріалах кримінального провадження містяться достатні підстави вважати, що зазначений мобільний телефон використовувався як засіб вчинення злочину та зберіг інформацію стосовно протиправної діяльності, а повернення його ОСОБА_8 призведе до його втрати або пошкодження, як речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

За таких підстав прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на «Iphone 6 plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 372 КПК України передбачено, що ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: дати і місця її постановлення; назви та складу суду, секретаря судового засідання; найменування (номера) кримінального провадження; прізвища, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, року, місяця і дня його народження, місця народження і місця проживання; закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа; сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження; 2) мотивувальної частини із зазначенням: суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; 3) резолютивної частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Як видно зі змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді, вона відповідає вимогам зазначеної вище норми закону, оскільки у ній наведені мотиви на обґрунтування встановлених судом обставин та положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Під час апеляційного розгляду справи, з пояснень слідчого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_5 встановлено, що жодна особа, яка допитана у кримінальному провадженні, не свідчить про причетність ОСОБА_8 до вчинення будь-якого правопорушення.

Слідчий також підтвердив, що під час знаходження «Iphone 6 plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 у розпорядженні органу досудового розслідування, оскільки на нього був накладений арешт слідчим суддею, жодних експертних досліджень по ньому призначено не було.

Отже, висновок слідчого судді про те, що «Iphone 6 plus», ІМЕІ НОМЕР_1 тривалий час знаходився у розпорядження органу досудового розслідування, що давало можливість провести усі необхідні слідчі дії, грунтується на об`єктивних даних.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено також, що «Iphone 6 plus», ІМЕІ НОМЕР_1 повернутий ОСОБА_8 відповідно до ухвали слідчого судді від 22.03.2016 року.

Частиною 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до припису ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий та прокурор протягом місяця не довели, що «Iphone 6 plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 може бути засобом чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, або сам ОСОБА_8 причетний до вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 204 та ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно з приписами ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у даному випадку, є необгрунтованим, а судове рішення є законним і справедливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суперечать фактичним обставинам справи, тому підстави для її задоволення по суті відсутні.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2016 року про відмову у накладенні арешту на «Iphone 6 plus», ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4