Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8655/16-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси, у складі

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , винесене у кримінальному провадженні №0000284 погоджене прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, інвалід 3 групи, одружений, має неповнолітню дитину, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 30.09.2016 року повідомлено про підозру у тому, що він вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом вчиненим за попередньою змовою групою осіб, поєднане із насильством що не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому, та кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 189 КК України, тобто вимагання, - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме, - 21.09.2016 близько 19.00 години ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та невстановленими в ході досудового слідства особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а також з погрозою застосування такого насильства, незаконно заволоділи транспортним засобом, який знаходився у володінні та користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при наступних обставинах:
21.09.2016 близько 19.00 години, ОСОБА_10 , перебуваючи разом з ОСОБА_6 та невстановленими в ході досудового слідства особами на території ресторану «Восточний дворик», який розташований за адресом: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 145, зустрівся з ОСОБА_11 , якого попередньо запросив на дану зустріч через невстановлених в ході досудового слідства осіб, де під час розмови безпричинно звинуватив останнього в некоректній поведінці по відношенню до одного зі своїх знайомих. При цьому ОСОБА_12 наніс йому удар долонею руки в обличчя, чим завдав фізичного болю та разом з ОСОБА_6 погрожуючи розправою у вигляді нанесення тілесних ушкоджень в подальшому, змусив віддати йому ключі і документи від його власного автомобіля БМВ 3 д.н.з. НОМЕР_1 , як відшкодування за нібито некоректну поведінку. В цей час поряд з ОСОБА_13 знаходився ОСОБА_6 та декілька невстановлених досудовим слідством осіб, які також погрожували розправою ОСОБА_9 у разі відмови виконати їхню вказівку та віддати автомобіль. Сприйнявши вказані погрози як реальні та відчуваючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_9 віддав ОСОБА_14 ключі і документи від свого автомобіля БМВ 3 д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 100 000 гривень. Заволодівши у такий спосіб вищевказаним автомобілем ОСОБА_9 , ОСОБА_12 пообіцяв повернути автомобіль за умови, якщо він до 27.09.2016 передасть йому грошові кошти у сумі 2000 доларів США. Після цього ОСОБА_12 доручив ОСОБА_8 відігнати автомобіль БМВ 3 д.н.з. НОМЕР_1 , яким вони заволоділи у потерпілого ОСОБА_9 на автостоянку та наглядати за ним до його розпорядження. Цього ж дня, у вечірній час, ОСОБА_8 виконуючи вказівку ОСОБА_15 відігнав вищевказаний автомобіль на автостоянку, розташовану за адресом: м. Черкаси, вул. Гагаріна, 68, де продовжував незаконно утримувати.
Незаконно заволодівши у такий спосіб транспортним засобом потерпілого ОСОБА_9 , а саме автомобілем БМВ 3 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та невстановлені в ході досудового слідства особи спричинили потерпілому значної матеріальної шкоди на суму 100 000 гривень.
В цей же час починаючи з 21.09.2016 року потерпілому ОСОБА_9 на мобільний телефон телефонували ОСОБА_6 та інші невстановлені досудовим слідством особи , які вимагали від нього передачі їм грошових коштів в сумі 2000 доларів США, погрожуючи фізичною розправою та неповерненням автомобіля у разі невиконання їх вимог.
29.09.2016 року близько 17.30 години ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_6 і ОСОБА_7 поблизу ресторану «Апельсин», який розташований за адресою м. Черкаси вул. Верхня Горова, 145 де передав ОСОБА_6 частину вимагаємої суми коштів, а саме 4000 гривень, після чого останній був затриманий працівниками поліції.
В цей же час, а саме 29.09.2016 року близько 17.30 години, ОСОБА_8 , виконуючи вказівку ОСОБА_15 , знаходився на автостоянці, розташованій за адресою м. Черкаси вул. Гагаріна, 68 поблизу автомобіля БМВ-3 реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким вони заволоділи 21.09.2016 року у ОСОБА_9 і чекав подальших вказівок, але 29.09.2016 року о 17.30 годині був затриманий працівниками поліції.

Згідно протоколу затримання 29.09.2016 року о 17.30 годині ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 та ч.2 ст.189 КК України.

Слідчий та прокурор просили застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів посилаючись на те, що метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, враховуючи те, що на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи на волі підозрюваний матиме можливість спілкуватися з особами, можливо причетними до вчиненого ним злочину, які на даний час слідством не встановлені, чим також буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Крім того слідчий та прокурор просили взяти до уваги, що злочин вчинений з погрозами та застосуванням насильства до потерпілого ОСОБА_9 , що відповідно до ст. 183 КПК України дає підстави слідчому судді (суду) у кримінальному провадженні не визначати розмір застави. Беручи до уваги вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин за який відповідно до ч. 2 ст. 189 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, та відповідно до ч. 2 ст. 289 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, слідчий та прокурор вважали, що є достатньо підстав спрогнозувати можливу негативну поведінку підозрюваного які обумовлюють необхідність його ізоляції. Також, аналізуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, з корисливих мотивів слідчий та прокурор вважали, що перебуваючи на волі він, може продовжувати злочинну діяльність, і при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання.

Захисник та підозрюваний заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому ОСОБА_6 пояснив, що дійсно зустрічався із ОСОБА_9 21.09.2016 року та 29.09.2016 року, однак ніякого насильства до нього не застосовував, грошей не вимагав та автомобіль не забирав, а спілкувався з приводу того, яким чином можна придбавати закордоном автомобілі та привозити їх в Україну, оскільки у ОСОБА_9 був автомобіль зареєстрований у Болгарії. 29.09.2016 року коли вони перебували біля готелю «Апельсин» ОСОБА_9 раптово кинув йому під ноги гроші, після чого він побачив що до нього біжать чоловіки зі зброєю, які виявилися працівниками поліції. Бажає щоб між ним та ОСОБА_9 провели очну ставку.

Захисник вважав, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, які б виправдовували застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Просив врахувати, що ОСОБА_6 раніше не судимий, є інвалідом, пенсіонером, має дитину 2015 року народження, та оскільки його дружина на даний час перебуває у декретній відпустці є фактично єдиним годувальником у родині.

Суд вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши надані сторонами докази приходить до наступних висновків.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів передбачених ст. 289 ч.2, 189 ч.2 КК України на даний час обґрунтована в основному показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який вказав на ОСОБА_6 як на особу причетну до вимагання грошей та заволодіння транспортним засобом. Суд не заперечує, що на первісному етапі досудового розслідування вказаних показань може бути достатньо для підозри у вчиненні злочину, в той же час звертає увагу на те, що в матеріалах доданих до клопотання наявні протоколи від 29.09.2016 року огляду, помітки та вручення потерпілому ОСОБА_9 грошових коштів на загальну суму 4000 гривень. В той же час в розпорядженні суду відсутні процесуальні документи, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_6 вказаних грошей від ОСОБА_9 та їх подальшу долю. З наданих суду документів незрозуміло, що саме відбулося після вручення потерпілому грошових коштів та до моменту затримання ОСОБА_6 .. Також потерпілий ОСОБА_9 в своїх показаннях вказав, що здійснював аудіозапис розмов із вимагачами, однак суду доказів цього не надано.

Відповідно до вимог п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, окрім як у випадку підозри її у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні умисних корисних злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, на даний час слідством не встановлено місцезнаходження всіх осіб причетних до вчинення інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, а отже існують ризики передбачені п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України того, що ОСОБА_6 , з метою уникнути можливого покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що є особливо актуальним на початковому етапі досудового розслідування.

В той же час прокурором не доведено, що на даний час більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищезазначеним ризикам передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому суд враховує що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання де мешкає разом із дружиною та малолітньою донькою ІНФОРМАЦІЯ_5 , є пенсіонером та інвалідом. В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що готовий давати показання, у тому числі під час очної ставки із потерпілим. Місцезнаходження автомобіля БМВ на даний час встановлено. Також суд враховує, роль ОСОБА_6 яку за підозрою органу досудового розслідування він виконував в інкримінованих злочинах, а саме те, що не він був організатором їх вчинення та особою, яка застосовувала насильство до потерпілого.
Відповідно до п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За таких обставин клопотання слідчого та прокурора необхідно задовольнити частково та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 194 КПК України необхідність яких випливає із наведеного прокурором обґрунтування клопотання та з особи підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 193-196, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці заборонивши ОСОБА_6 залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом дії цієї ухвали наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження відносно нього;

2) у строк до 22.00 години 30.09.2016 року здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон;

3) носити електронний засіб контролю;

4) утримуватися від спілкування, крім спілкування під час проведення слідчих дій із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Застосування електронного засобу контролю здійснюється слідчим або уповноваженими працівниками органу поліції визначеного слідчим.

Строк дії ухвали два місяці - з 30.09.2016 року по 30.11.2016 року включно.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, підозрюваному, захиснику зобов`язавши слідчого направити ухвалу для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення обраного запобіжного заходу до нього буде застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1