Справа № 309/5332/15-к
Провадження № 1-кп/309/62/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0001099 від 15.08.2015 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта незакінчена вища, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:

15.08.2015 року близько 07 години ОСОБА_7 , перебуваючи на базі відпочинку «Ерней Лаз», яка розташована в с. Шаян по вул. Карпатської Січі № 14 Хустського району, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс множинні удари кулаками рук по голові ОСОБА_8 , після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, близько 07.30 знову підійшов до ОСОБА_8 та, тримаючи в руках предмет, візуально схожий на палицю, а також кулаками рук та ногами наніс з великою силою серію ударів у життєво важливі органи потерпілого, зокрема по голові та тулубу, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, від отримання яких ОСОБА_8 помер по дорозі до Хустської районної лікарні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину в пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що 15.08.2015 року приблизно о 07 годині на території бази відпочинку «Ерней Лаз» між ним та ОСОБА_8 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 замахнувся сокирою, і він, побоюючись за своє життя наніс ОСОБА_8 удари в голову. Через деякий час він підійшов до дітей, які знаходились біля басейну, а ОСОБА_8 сачком чистив басейн. Останній був агресивно настроєний, почав провокувати конфлікт і махати сачком, ОСОБА_7 схопив палицю щоб відбиватися, а не наносити удари. Між ними зав`язалася бійка. Мети заподіювати смерть не мав, все сталося спонтанно. Щиро кається про вчинене, шкодує та просить вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася. Надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності через хворобу за участі її представника адвоката ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 суду пояснив, що потерпілій ОСОБА_9 матеріальна та моральна шкода відшкодована повністю, жодних претензій до обвинуваченого потерпіла не має. На сьогоднішній день потерпіла з обвинуваченим повністю примирилася та просить суд обрати міру покарання обвинуваченому не пов`язану з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що досліджувати інші докази не має необхідності, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Беручи до уваги, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_7 та представника потерпілої ОСОБА_5 та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке виразилось в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

При обранні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує те, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який в порядку ст. 89 КК України не судимий, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких інвалід ІІ групи з дитинства, бере активну участь у громадському житті.

Також суд враховує пом`якшуючі вину обставини, якими суд визнає: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої шкоди, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілої, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких інвалід ІІ групи з дитинства.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - тяжкі наслідки, завдані злочином.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, поведінку обвинуваченого після вчинення ним злочину, беручи до уваги, що обвинувачений в порядку ст. 89 КК України не судимий, виключно позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх доньок, одна з яких інвалід з дитинства внаслідок хронічного захворювання на ДЦП і потребує догляду, працює - є приватним підприємцем, активно бере участь у громадському житті будинку та мікрорайону по місцю проживання, добросусідський, приймає активну участь в неодноразовій волонтерській допомозі воїнам АТО, потерпіла ОСОБА_9 жодних претензій ані матеріального ані морального характеру не має, примирилась з обвинуваченим та просить суд не застосовувати відносно ОСОБА_7 реальну міру покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України, та призначити йому покарання більш м`яке ніж передбачено санкцією ст.121 ч.2 КК України.

В ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 апеляційним судом Закарпатської області 03.09.2015 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави 60900 грн., 03.09.2015 року ОСОБА_7 звільнено у зв`язку із внесенням застави.

Тому, згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

З огляду на наведене, запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_7 слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу, а після припинення дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , тобто після вступу вироку в законну силу, повернути заставодавцю ОСОБА_10 , внесену на рахунок апеляційного суду Закарпатської області заставу в розмірі 60 900 гривень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільного позову не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 мінімальних заробітних плат залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Арешт на майно ОСОБА_7 земельну ділянку та на 1/4 частини квартири, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.09.2015 року /а.с. 105, 105 т. 2/ - скасувати.

Речові докази по справі, зазначені у постанові старшого слідчого в ОВС відділу СУ УМВС України в Закарпатській області від 13.10.2015 року (а.с. 161 т. 2) дві бетонні бруківки, рушник, дві «чашки Петрі» з марлевими тампонами, ручку з дверей, гумову накладку, дві вирізки з плавстикових ламберій, сокиру, одяг потерпілого ОСОБА_8 , одяг обвинуваченого ОСОБА_7 , відрізки стрічок з відбитками пальців рук, пляшку з-під «Віскі», які згідно квитанції № 539 про отримання на зберігання речових доказів під час кримінального провадження № 0001091 знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області знищити.

Виконання вироку в частині знищення речових доказів покласти на Хустський ВП ГУНП в Закарпатській області про що повідомити Хустський районний суд Закарпатської області в місячний строк.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя

Хустського районного суду підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .