Справа № 640/5375/16-к
н/п 1-кс/640/2885/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
володільця майна - ОСОБА_4 ,

Під час досудового розслідування встановлено, що 03.04.2016 приблизно о 08 годині 15 хвилині в районі будинку № 13 по проспекту Фрунзе м. Харкова автомобіль «FORD MONDEO», н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , 1978 р.н., мешкає: АДРЕСА_2 , який в результаті ДТП з отриманими тілесними ушкодженнями доставлено до ХМКЛНШМД ім. Мещанінова. (ЖЄО Орджонікідзевського ВП ГУНП в Харківській області № 6395 від 03.04.2016).
03.04.2016 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «FORD MONDEO», р.н. НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський 28-Б.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 власником автомобіля «FORD MONDEO», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Автомобіль «FORD MONDEO», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що 03.04.2016 під час огляду автомобіль «FORD MONDEO», р.н. НОМЕР_1 , був вилучений слідчим, він відповідає критеріям зазначеним у ч. 1 ст. 170 КПК України.
Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний відповідним експертам для проведення експертиз технічного стану та автотехнічної експертиз.
Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене або зумовить труднощі в частині забезпечення можливого цивільного позову.
На підставі викладеного, з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначений в клопотанні автомобіль.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий його підтримав.
ОСОБА_6 , власник майна, у судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо належного його повідомлення про час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт вилученого транспортного засобу. Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_4 , володілець транспортного засобу, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого про арешт вилученого автомобіля «Форд», оскільки слідчим даний автомобіль вже був оглянутий після ДТП, та вважає, що він не є речовим доказом; з потерпілим вони досягли мирової угоди. Крім цього, просила врахувати, що вона є матір`ю двох дітей і автомобіль їй необхідний у повсякденному житті для потреб сім`ї.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні рухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для уникнення загрози зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, та вважає за доцільне накласти арешт на автомобіль «FORD MONDEO», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування строком на 1 (один) місяць.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно ОСОБА_6 , а саме: автомобіль «FORD MONDEO», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування строком на 1 (один) місяць, тобто до 06.05.2016 року.
Зберігання автомобіля «FORD MONDEO», р.н. НОМЕР_1 , згідно з п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам штрафного майданчика за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-Б.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1