Справа № 128/1085/16-к
ВИРОК
Іменем України
02 липня 2016 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
потерпілого: ОСОБА_7
за ч. 1 ст. 121 КК України, -
21.11.2015 року, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_6 знаходячись в с. Бохоники, Вінницького району Вінницької області, а саме: на подвір`ї з правої частини будинку по відношенню до входу обличчям до приміщення будинку, по АДРЕСА_2 , в ході непорозуміння із ОСОБА_7 , який знаходився позаду нього, діючи самовпевнено, розуміючи протиправність своїх дій та можливість нанесення тілесних ушкоджень, повернувся до ОСОБА_7 та наніс почергово кулаками своїх рук, біля 5-7 ударів по голові та 3-4 удари у район грудної клітки ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, штовхнув на землю ОСОБА_7 , наніс удари ногами по лівій частині корпусу тіла та голови ОСОБА_7 , в результаті чого він втратив свідомість. Так, згідно висновку судово-медичного експерта №1940/58 від 22.01.2016 року, у ОСОБА_7 були виявленні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку середнього ступеню, субдуральна гематома над лівою півкулею головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, закритий перелом кісток носу, забій (синці, гематоми) м`яких тканин обличчя - виличної ділянки ліворуч та праворуч, верхньої губи, обох вушних раковин; закрита травма грудної клітки -множинні переломи ребер ліворуч (з 4-го по 9-те по середнє-ключичній і передній підпахвинній лініях та 11-го і 12-го по лопатковій лінії), гемопневмоторакс ліворуч, забій лівої легені, емфізема середостіння, м`яких тканин грудної стінки ліворуч, забій серця; чисельні крововиливи на кінцівках та тулубі. Закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку середнього ступеню, субдуральна гематома над лівою півкулею головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення. Закрита травма грудної клітки - множинні переломи ребер ліворуч, гемопневмоторакс ліворуч, забій лівої легені, емфізема середостіння, м`яких тканин грудної стінки ліворуч, забій серця відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Закритий перелом кісток носу, забій (синці, гематоми) м`яких тканин обличчя - виличної ділянки ліворуч та праворуч, верхньої губи, обох вушних раковин (за умови виникнення їх окремо від черепно-мозкової травми), а також чисельні крововиливи на кінцівках та тулубі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому правопорушенні та пред`явлений цивільний позов визнав повністю, пояснивши, що 21.11.2015 року, коли він їхав в с. Комарів до товариша, то в автобусі зустрів свого знайомого ОСОБА_8 , вони почали розмовляти і останній запросив його до себе додому, випити пива, на що він і погодився. Тоді вони поїхали в с. Бохоники і в дворі будинку ОСОБА_9 вони спілкувалися, там була також його дружина - ОСОБА_10 . Так як він був зі своїм собакою, то його закрили в сараї. А коли він мав намір уже повертатися додому, забрати собаку, то присівши до нього, щоб надіти поводок, відчув позаду себе удар, який наніс йому потерпілий. Тоді між ними і почалася бійка. Будучи розлюченим він нападу ОСОБА_9 та на грунті непорозуміння з приводу ревнощів до його дружини, він наніс декілька ударів своїми руками по голові та в область грудної клітки потерпілого; а коли вони впали на землю, то також наносив удари ногами по тулубу та голові ОСОБА_11 . Після цієї бійки він сам особисто викликав «швидку допомогу» та допоміг занести ОСОБА_8 до будинку, а згодом і донести його на ношах в автомобіль «швидкої допомоги». Він дуже жалкує про скоєне та просить суд його суворо не карати, після даної бійки та слухання справи в суді він повністю відшкодував потерпілому заподіяну матеріальну та моральну шкоду, в зв`язку з чим ОСОБА_12 не має до нього ніяких претензій. Після даного інциденту він повністю усвідомив неправомірність та ганебність своєї поведінки, просив вибачення у потерпілого, порозумівшись з ним та запевнив суд у неповторенні подібного.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії тяжких, особу винного, те що він раніше несудимий, посередньо характеризується за місцем реєстрації та позитивно за місцем колишньої роботи, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність матеріальних та моральних претензій потерпілого, його думку щодо відмови від позовних вимог по цивільному позову та щодо міри покарання обвинуваченому, згідно якої він просить не позбавляти волі ОСОБА_6 .
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння в розкритті злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Сукупність даних про обставини вчинення кримінального правопорушення та особу винного, його відношення до скоєного та посткримінальну поведінку дають суду підстави вважати, що ОСОБА_6 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання ще можливе без ізоляції від суспільства, через що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, і він може бути звільнений від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.
Провадження по цивільному позову потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає закриттю, в зв`язку з відмовою від позовних вимог потерпілого, згідно його заяви. Наслідки ст. 205 ЦПК України ОСОБА_7 , як цивільному позивачу, судом роз`яснені та йому зрозумілі.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на 3 роки.
Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 .
не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально виконавчої інспекції.
Провадження по цивільному позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - закрити, в зв`язку з відмовою від позовних вимог потерпілого цивільного позивача.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Суддя: