АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1291/16 Справа № 201/6311/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

законного представника ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , обвинувачених за ч. 1, 2 ст. 187 КК України, -

В с т а н о в и л а:
цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , обвинувачених за частинами 1, 2 ст. 187 КК України, затверджений прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, через його невідповідність вимогам КПК України (а.п. 42 - 43).
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що прокурором невірно зазначено місце проживання потерпілого ОСОБА_9 , що є порушенням норм ст. 291 КПК України (а.п. 42 - 43 ).
Не погоджуючись із судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та призначити по даному кримінальному провадженню новий розгляд у суді першої інстанції. Свої доводи обґрунтовує тим, що на момент направлення кримінального провадження до суду слідчим було встановлено фактичне місце проживання та місце реєстрації потерпілого при встановленні його особи. Вважає, що суд не вжив усіх передбачених нормами КПК України процесуальних заходів для забезпечення оперативності розгляду даного кримінального провадження та вчасного проведення судового розгляду (а.п. 45 - 49).
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.
Обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не виявили бажання бути присутніми під час розгляду апеляції прокурора. Інші учасники, які не з`явились повідомлені належним чином.

З метою дотримання процесуальних строків розгляду скарги прокурора по оскарженню судового рішення від 12 травня 2016 року, колегія суддів, вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності інших учасників.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, виступи потерпілих та законного представника, які залишили розгляд апеляції на розсуд суду, виступ захисника, який вказував про законність та обґрунтованість судового рішення і відсутність підстав для задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000995, він містить анкетні відомості потерпілого, у тому числі і його місце проживання, які передбачені ст. 291 КПК України.
Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що прокурором невірно зазначено місце проживання потерпілого ОСОБА_9 , що є порушенням вимог п. 3 ч. 1 ст. 291 КПК України та беззаперечною підставою для повернення обвинувального акту.
Згідно аудіо запису та журналу судового засідання, 12.05.2016 року потерпілий ОСОБА_9 був присутнім в судовому засіданні. За наявності сумнівів у адресі його фактичного місця проживання, суд мав можливість усунути вказану обставину.
Таким чином, з огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що прокурором невірно зазначено місце проживання потерпілого ОСОБА_9 і це є підставою для повернення обвинувального акту є помилковим.
Фактично вказаний недолік було усунуто під час судового засідання.
За таких обставин рішення суду першої інстанції, щодо підстав повернення обвинувального акта не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно зі ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий судовий розгляд у той же суд.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , обвинувачених за ч. ч. 1, 2 ст. 187 КК України скасувати та призначити новий судовий розгляд у тому ж суді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду: