У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.10.2016 Справа №607/4822/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003194 від 09.11.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Космач Косівського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, студента третього курсу Галицького коледжу ім. В. Чорновола, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

представника потерпілих: адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_3

законного представника обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: адвоката ОСОБА_8

представника служби у справах неповнолітніх

та дітей Тернопільської міської ради: ОСОБА_9

інспектора Тернопільського відділу поліції

ГУНП в Тернопільській області: ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:
09 листопада 2015 року, близько 01.00 год., особа матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, який разом із обвинуваченим ОСОБА_3 , перебували у громадському місці в приміщенні нічного клубу «Бомба», що по вул. Б.Гжицьких, 3, у м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб, що на той момент перебували поруч, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, виражаючись словами нецензурної лексики, нанесла один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілому ОСОБА_5 .

В подальшому, до злочинних дій особи стосовно якої матеріали виділено в окреме провадження приєднався обвинувачений ОСОБА_3 , який грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб, що на той момент перебували поруч, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, виражаючись словами нецензурної лексики, наніс один удар кулаком правої руки у верхню губу потерпілому ОСОБА_11 .

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_12 , продовжуючи спільні злочинні дії, спрямовані на вчинення хуліганства, перебуваючи з лівого боку від центрального входу нічного клубу «Бомба», що по вул. Б.Гжицьких, 3, в м.Тернополі, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилася у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, умисно, безпричинно наніс близько 5-ти ударів кулаками обох рук в область грудної клітки та обличчя потерпілого ОСОБА_11 .

В цей час особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилася у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, умисно безпричинно нанесла близько 5-ти ударів кулаками обох рук по голові та в область грудної клітки потерпілого ОСОБА_5 .

Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_12 та особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження потерпілому ОСОБА_5 спричинено садна спинки носа та синець нижньої повіки лівого ока, відкриту черепно-мозкову травму у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку, які за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень. Потерпілому ОСОБА_11 спричинено синці повік очей, крововиливи в слизову оболонку губ та садна слизової оболонки верхньої губи (на тілі крововиливу) забій м`яких тканин носа, закритий перелом кісток носа (власне носових кісток і лобного відростка лівої верхньощелепної кістки) та закриту черепно-мозкову травму струс головного мозку, які за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

В результаті спільних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_12 та особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_11 , наданих їм Конституцією України правом на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнав повністю та суду пояснив, що в один із днів листопада близько опівночі він прийшов із своїми друзями в нічний клуб «Бомба». Там він зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_13 , з яким продовжили разом відпочивати. В подальшому він побачив, як ОСОБА_14 розпочав конфлікт із двома особами, як згодом стало відомо ОСОБА_5 і ОСОБА_11 , під час якого ОСОБА_14 наніс один удар кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_5 . В цей час він також приєднався до ОСОБА_15 та наніс один удар правої руки в лице ОСОБА_11 . В подальшому їх конфлікт перемістився на вулицю де він наніс ОСОБА_11 ще п`ять ударів кулаками по лиці та грудній клітці, після чого припинив наносити ушкодження потерпілому ОСОБА_11 . Окрім цього він бачив що на вулиці ОСОБА_14 також наносив удари потерпілому ОСОБА_5 , від яких той впав на землю та не рухався, однак скільки ударів та яким чином той їх наносив він не бачив. Також зазначив, що в ході даного конфлікту, як в середині нічного клубу «Бомба» так і на вулиці він та ОСОБА_14 виражались нецензурною лайкою до потерпілих та свідками даного конфлікту на вулиці були близько десяти осіб. У вчиненому щиро розкаюється та просить його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_12 визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Представник потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказали, що на даний час завдана шкода потерпілим повністю відшкодована, майнових та моральних претензій до обвинуваченого не мають.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вчинок свого сина оцінює негативно, шкоду потерпілим відшкодовано в повному об`ємі, претензій матеріального та морального характеру у них немає, її син вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, став на шлях виправлення.

Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, який слід кваліфікувати за ч.2 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до статей 50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та вважає, що йому слід обрати покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання у якому просить з врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, після вчинення злочину своїми діями та вчинками довів можливість подальшої бездоганної поведінки, у відповідності до ч.1 ст.105 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 до досягнення обвинуваченим повноліття.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_7 підтримали вказане клопотання та просять його задовольнити, у відповідності до ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру передбачених п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 до досягнення обвинуваченим повноліття.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

За таких обставин, заслухавши думку прокурора ОСОБА_4 , яка не заперечила щодо задоволення заявленого клопотання та звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів передбачених п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі під нагляд матері, потерпілого ОСОБА_5 та представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 , які відносно задоволення заявленого клопотання та звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру не заперечили, представників Тернопільського відділу поліції ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_10 , служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради ОСОБА_9 , які із врахуванням позитивних характеристик не заперечують щодо звільнення неповнолітнього ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, вивчивши матеріали кримінального провадження, враховуючи те, що неповнолітній ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю даного злочину, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, потерпілі претензій матеріального та морального характеру не мають, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, суд приходить до висновку про те, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки обвинувачений на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, у зв`язку з чим вважає, що клопотання захисника ОСОБА_8 підлягає до задоволення, а неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінального покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд з урахуванням вищезазначених позитивних даних про особу обвинуваченого, вважає за доцільне застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття.

Керуючись статтею 105 КК України, статтями 349, 369, 373, 374, п.1 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 , жительки с. Н.Луб`янки Збаразького району, Тернопільської області до досягнення ним повноліття.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1 .

Головуючий суддяОСОБА_1