АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1833/16 Справа № 200/3311/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005169 , щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

уродженки та мешканки

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника

потерпілого ОСОБА_9 ,

Встановила:

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 не погоджується з призначеним їй покаранням, оскільки вважає, що суд не врахував ступень тяжкості кримінального правопорушення та особу обвинуваченої.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити та застосувати до обвинуваченої положення ч. 1 ст. 69 КК України, призначивши ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком не більше 5 років, і на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з мінімально можливим іспитовим строком. Вважає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Посилається на те, що суд не надав належної оцінки ряду обставин, які пом`якшують покарання, а саме, що ОСОБА_6 раніше не судима, щиро розкаялась у вчиненому злочині, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні сина, який є інвалідом 2 групи.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Відповідно до ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 30 грудня 2015 року по 23 червня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні за обставин, детально викладених у вироку, у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі.

Як установив суд, 30 грудня 2015 року приблизно о 12.00 год. ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , на грунті неприязних стосунків під час сварки із ОСОБА_10 завдала останньому один удар ножем в життєво-важливу область грудної клітини. В результаті вказаних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани на передній поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням аорти та гострої крововтрати, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримання апеляційних вимог про пом`якшення покарання, думку прокурора ОСОБА_7 , яка заперечувала проти їх задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися в апеляційних скаргах, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком районного суду.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація її діяння за ч. 1 ст. 115 КК України у апеляційних скаргах не оскаржуються.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника про те, що при призначенні їй покарання суд не в повній мірі врахував пом`якшуючих обставин, а тому необгрунтовано призначив їй суворе покарання, не заслуговують на увагу.

Згідно зі ст. 69 КК призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.

Частиною 2 ст. 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Під час розгляду кримінального провадження достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_6 статей 69 і 75 КК судом не встановлено і в апеляційних скаргах обвинуваченої та її захисника також не наведено.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про її особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що визнав обставиною, як такою, що помякшує покарання, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд визнав скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин їх вчинення, а також даних про особу обвинуваченої, який раніше в силу ст. 89 КК України не судима, скоїла особливо тяжкий злочин, знаходилася на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом "розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опоїдів, синдром залежності", знята з обліку з 02 березня 2009 року у зв`язку з відсутністю даних, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні сина ОСОБА_11 , 1986 року народження, що є інвалідом 2 групи, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі без застосування положень ст. 69 КК України, але у розмірі, близькому до мінімальної межі санкцій ч. 1 ст. 115 КК України.
Доводи захисника обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні сина ОСОБА_11 , 1986 року народження, що є інвалідом 2 групи, мають місце, але при цьому зазначені обставини було враховано судом першої інстанції при ухваленні вироку.

Посилання захисника в апеляційній скарзі про неврахування судом щиросердного каяття обвинуваченої, є неспроможними, оскільки, як убачається із матеріалів провадження, журнал судового засідання та аудіозапис судового процесу не містять даних про те, що ОСОБА_6 визнавала себе винною в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 66 КК України щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного. Щирим каяття вважається тоді, коли воно грунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. Даних про таку оцінку ОСОБА_6 своїх дій у матеріалах провадження немає.

На протязі судового розгляду провадження ОСОБА_6 визнавала себе винною частково, повідомляла суду першої інстанції обставини вчинення нею кримінального правопорушення, які не в повній мірі відповідають дійсним.

З огляду на фактичні обставини провадження, положення кримінального закону, мету покарання, призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_6 з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі захисника обвинуваченої, колегія суддів не вбачає.

З огляду на це наведені в апеляційних скаргах обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення їй покарання з застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченої.

Доводи апеляційних скарг і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування вироку, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника задоволенню не підлягають.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 перебувала під вартою з 30 грудня 2015 року по 23 серпня 2016 року.

Враховуючи положення ст. 5 КК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 положень Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року та зарахування обвинуваченій ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк тримання її під вартою до набрання чинності вироку, ухваленого щодо неї, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 30 грудня 2015 року по 23 серпня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою ОСОБА_6 , яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді

________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4