Дата документу Справа № 330/2256/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1079/16 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №330/2256/15-к ОСОБА_1
Категорія: ст.115 ч.1 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001378, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лугове Білогірського району АР Крим, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що при призначенні обвинуваченому покарання за ч.1 ст.115 КК України, суд не врахував, що мотивом вбивства виявився нікчемний привід позбавити життя іншу людину лише за висловлення ним відношення до певних подій, те, що потерпілий ОСОБА_10 не вчиняв дій, спрямованих на спричинення обвинуваченому тілесних ушкоджень, не чинив опору обвинуваченому під час побиття. Крім того, суд лише формально зазначив але не врахував таку обтяжуючу покарання обставину як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, адже саме ця обставина викликала у обвинуваченого агресивну поведінку, наслідком якої стало вбивство іншої людини. Окрім того, висновок судової психіатричної експертизи №689 вказує на підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого.
Також суд в порушення вимог ч.2 ст.124 КПК України не стягнув з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експертів та безпідставно відніс ці витрати за рахунок держави.
Тому просить вирок в частині призначення покарання та розподілу процесуальних витрат на залучення експертів скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.115 КК України 12 років позбавлення волі, за ч.1 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 12 років позбавлення волі. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 1627 грн. 92 коп.
Вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено:

- за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 8 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислюється з 07.10.2015р.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироком законної чинності.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_8 просить скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, оскільки він згоден із призначеним йому покаранням.

В судовому засіданні апеляційної інстанції: прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; потерпілий підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити; обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 заперечували проти апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні.

Вислухавши доповідача, учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вироку ОСОБА_8 визнано винуватим у злочинах, вчинених за наступних обставин.

02 жовтня 2015 року, з 22 до 24 години, ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на ділянці місцевості, що розташована біля річки Малий Утлюк між смт.Якимівка і с.Володимирівка Якимівського району Запорізької області, в ході сварки, яка була викликана образами з боку ОСОБА_10 на адресу ОСОБА_8 з приводу проходження ОСОБА_8 військової служби в зоні проведення антитерористичної операції, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 наніс останньому не менш ніж одинадцять ударів руками і ногами в різні ділянки волосистої частини голови і обличчя, а також чисельні удари руками і ногами по шиї, тулубу і кінцівкам потерпілого ОСОБА_10 , наступив потерпілому ногою на шию, спричинивши ОСОБА_10 крововиливи в м`які тканини, синець і садно тулубу, садно лівої верхньої кінцівки, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; закриту тупу травму шиї, яка виразилася неповним вертикальним переломом тіла щитовидного хрящу в області кута, повним поперечним переломом верхнього правого рогу щитовидного хрящу в місці з`єднання його з тілом і неповним поперечним переломом нижнього лівого рогу щитовидного хрящу в місці з`єднання його з тілом, що кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, повним поперечним переломом лівого великого рогу під`язичної кістки в дистальній третині, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, крововиливами в м`які тканини, синцями і саднами шиї, що кваліфікуються як легке тілесне ушкодження; внутрішньочерепну травму, яка виразилася крововиливами під м`яку мозкову оболонку конвекситальної поверхні правої лобної долі, базальної поверхні правої потиличної долі, полюсу лівої скроневої долі, передньої і задньої поверхні правої півкулі мозжечка, забоями головного мозку конвекситальної поверхні правої лобної долі і полюсу лівої скроневої долі, переламом хрящової частини перегородки носу, травматичною екстракцією 5-го зубу на верхній щелепі справа, крововиливами в м`які тканини, синцями, ділянками травматичних набряків м`яких тканин і саднами на голові, ранами і крововиливами на слизовій оболонці ротової порожнини, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя, ускладнилася набряком головного мозку і призвела до настання смерті ОСОБА_10 на місці вчинення злочину, тим самим ОСОБА_8 умисно вбив ОСОБА_10 .

Крім цього, 02 жовтня 2015 року, з 22 до 24 години, ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на ділянці місцевості, що розташована біля р.Малий Утлюк, між смт.Якимівка і с.Володимирівка Якимівського району Запорізької області, після вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, таємно викрав мобільний телефон NОКІА АSНА 300 у корпусі жовтого кольору, вартістю 440 грн., який належав ОСОБА_10 , і з викраденим зник з місця вчинення злочину, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ст.ст.115 ч.1, 185 ч.1 КК України, що також не оскаржується в апеляційній скарзі.

Оскільки зазначені вище обставини в апеляційній скарзі не оскаржуються, то відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України не підлягають перегляду.

В апеляційній скарзі прокурор, ставлячи питання про скасування вироку в частині призначеного покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, в той же час просить при постановленні нового вироку призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, тобто призначити обвинуваченому теж саме покарання, що й призначене судом першої інстанції.
За таких обставин колегія суддів вважає, що зазначена вимога (призначення того ж самого покарання, що й призначене судом першої інстанції) є безпідставною.
В той же час доводи прокурора про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання за ч.1 ст.115 КК України та за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України є в певній мірі обґрунтованими.

У відповідності зі ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Однак ці вимоги закону не були враховані судом в повній мірі.

Згідно з матеріалами провадження обвинувачений ОСОБА_8 не працює, раніше не судимий, однак вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, а також злочин середньої тяжкості, в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання.

Крім того, суд при призначенні покарання не врахував те, що обвинувачений зловживав спиртними напоями, у стані сп`яніння виявляв агресію, не врахував позицію потерпілого, який наполягав на суворому покаранні, також не в повній мірі врахував всі обставини вчинених злочинів та їх наслідки, характер дій обвинуваченого.

Доводи прокурора про те, що суд безпідставно не вирішив питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат, а саме витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертиз, є необґрунтованими і суперечать положенням кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до ст.122 КПК України експертам оплачуються проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

З матеріалів провадження вбачається, що для проведення (дактилоскопічної та хімічних) експертиз були залучені експерти Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Запорізькій області.

При розгляді справи в суді першої інстанції прокурором не було надано будь-яких даних про те, що виконані експертами роботи по проведенню (дактилоскопічної та хімічних) експертиз не є їхнім службовим обов`язком.

Також і в апеляційній скарзі прокурором не були наведені будь-які данні про те, що робота, виконана експертами, не є їхнім службовим обов`язком.

Враховуючи наведене, колегія суддів визнала за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вирок в частині призначення ОСОБА_8 покарання за ст.115 ч.1 КК України та за сукупністю злочинів на підставі ст.70 ч.1 КК України скасувати, та враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що впливають на покарання, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, а саме у виді 10 років позбавлення волі, що, на думку колегії суддів, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, та відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, та у зв`язку з цим призначити покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.70 ч.1 КК України.

Керуючись ст.ст.404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

ПРИСУДИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання за ст.115 ч.1 КК України та за сукупністю злочинів на підставі ст.70 ч.1 КК України скасувати.

Призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України покарання у виді 10 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 10 років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 07.10.2015р. по 19.07.2016р. із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4