В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/1762/15-к
Провадження № 1-кп/0274/243/15
м. Бердичів
07.06.2016року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева кримінальне провадження № 274/1762/15-к по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,-
за ч. 3 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
В с т а н о в и в :
14 серпня 2014 року солдат ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією на особливий період та направлений для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) № 99 від 14 серпня 2014 року солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду майстра ремонтної майстерні артилерійського озброєння взводу матеріально-технічного забезпечення третього гаубичного артилерійського дивізіону та відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України, Законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої службові обов"язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та додержуватись вимог статутів Збройних сил України.
Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов"язків, вимог військових статутів, та зобов"язує додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.
Однак, солдат ОСОБА_3 , в ході проходження військової служби в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, вирішив стати на злочинний шлях та, діючи умисно, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 тривалістю понад один місяц.
Так, 01 вересня 2014 року, військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем дислокації вказаної військової частини за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою ухилення від проходження військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності та, без поважних причин і без дозволу командування самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 , після чого службові обов"язки не виконував та проводив час на власний розсуд до моменту його повернення до вказаної військової частини.
08 квітня 2015 року військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 прибув до вказаної військової частини та приступив до виконання службових обов"язків.
Також у зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2о14 від 17 березня 2014 року, №454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, №15/2015 від 14 січня 2015 року, в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Однак, солдат ОСОБА_3 в ході проходження військової служби Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період вирішив стати на злочинний шлях та, діючи умисно, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 .
Реалізуючи задумане, 28 квітня 2015 року військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов"язок і військову службу» ст. ст. 11, 12, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів і начальників та без поважних причин, в умовах особливого періоду самовільно залишив військову частину - польова пошта В НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд до 12 лютого 2016 року.
12 лютого 2016 року ОСОБА_3 затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та доставлено до Бердичівського міськрайонного суду для обрання йому міри побіжного заходу.
Кримінальна відповідальність за вчинення злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ст.ст.407 ч.3, 407 ч. 4 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що він добровільно 14 серпня 2014 року звернувся в Могилів-Подільський військомат, де йому видали військовий квиток та направили на проходження військової служби. На другий день він поїхав до в/ч НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 . Протягом місяця знаходився у військовій частині та залишив її через те, що умови служби були незадовільні, крім того стався конфлікт із іншими військовослужбовцями, дома необхідна була його допомога в догляді за тещею. Він звернувся до офіцера - командира батареї, прізвища якого не пам"ятає, щоб той відпустив його до дому, однак отримав відмову. В зв"язку із цим сам залишив військову частину. З війської частини поїхав до дому в с.Немія, де пробувши трохи поїхав у м.Дніпропетровськ на заробітки. Знаходився там близько півроку. Потім в квітні 2015 року знову повернувся в військову частину, де продовжив службу. Через те, що у нього виникали конфлікти із військовослужбовцями, знову залишив службу та поїхав в Дніпропетровськ. Після того як дружина повідомила, що його розшукують він сам прийшов в міліцію. У вчиненому розкаюється
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочинів стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_3 № 99 від 14.08.2014 року ОСОБА_3 призвано та зараховано в списки особового складу частини, на всі види забезпечення і призначено на посаду - майстра ремонтної майстерні артилерійського озброєння взводу матеріально-технічного забезпечення третього гаубичного артилерійського дивізону, ВОС-715244А. (а.п.20, т.1)
Згідно витягу з наказу командира військової частини - польва пошта НОМЕР_2 № 114 від 02.09.2014 року, військовослужбовець солдат ОСОБА_3 , майстер взводу матеріально-технічного забезпечення третього гаубичного артилерійського дивізону, самовільно залишив частину 01.09.2014 року, з 03.09.2014 року знятий з котлового забезпечення частини. (а.п. 21, т.1).
По факту самовільного залишення розташування частини військовослужбовцем ОСОБА_6 згідно наказу командира військової частини - польова пошта В НОМЕР_3 № 1314 від 21.10.2014 року призначено службове розслідування ( а.п.22, т.1)
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 № 1328 від 22.10.2014 року солдату ОСОБА_6 за особисту недисциплінованість, самовільне залишення військової частини оголошено сувору догану та позбавлено премії повністю за підсумками роботи у вересні 2014 року. (а.п. 23, том 1).
З витягу наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_3 № 914 від 01.09.2014 року вбачається, що на підставі рапорту ТВО командира третього гарматного артилерійського дивізіону майора ОСОБА_7 , призначено службове розслідування по факту самовільного залишення розташування частини військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період солдатом ОСОБА_6 ( а.п.34, том 1).
Про самовільне залишення військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , 01.09.2014 року військовослужбовцем ОСОБА_6 свідчить акт проведення службового розслідування відносно військовослужбовця ОСОБА_6 від 21.10.2014 року ( а.п.35-36, том 1).
В книзі обліку тимчасово відсутнього та тимчасово прибулого до частини особового складу в/ч НОМЕР_1 міститься запис за № 162 про вибуття солдата ОСОБА_6 з військової частини, даних про прибуття немає.( а.п.44-45, том 1).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини - польова пошта В НОМЕР_3 № 87 від 08.04.2015 року, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдата ОСОБА_3 , вважати таким, що повернувся після самовільного залишення частини 08 квітня 2015 року, зарахувати на котлове забезпечення частини з 09.04.2015 року ( а.п.117, том 1).
Згідно з витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 88 від 09.04.2015 року військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдата ОСОБА_3 , призначено наказом командира 26 артилерійської бригади від 09.04.2015 року № 41-РС на посаду номера обслуги другої обслуги першого гаубичного самохідно-артилерійського взводу п"ятої гаубичної самохідно артилерійської батареї, другого гаубичного самохідно-артилерійського дивізону, ВОС-134533А, вважати таким, що з 09.04.2015 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов"язків за посадою (а.п. 118, том 1).
Згідно довідки командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 29.04.2015 року, 28.04.2015 року під час перевірки наявності особового складу о 12 год.50 хв. тимчасово виконуючим обов"язки командира другого гаубічного самохідно-артилерійського дивізіону ОСОБА_8 виявлено відсутність на службі без поважних причин військовослужбовця, призваного по мобілізації на особливий період ОСОБА_3 . Місце знаходження його невідоме, в частині відсутній, підтверджуючих документів щодо причин відсутності не надав. ( а.п.12, том 2).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 № 104 від 29.04.2015 року, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період солдата ОСОБА_3 , вважати таким, що самовільно залишив розташування частини з 28.04.2015 року ( а.п.33, том 2).
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 в самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад один місяць доведеною та кваліфікує його дії за ст. 407 ч.3 КК України.
Дії ОСОБА_3 , які виразились у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, суд кваліфікує за ст. 407 ч. 4 КК України.
Обираючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочини, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким, ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість погашена, за місцем служби характеризується негативно, за місцем проживання та за час перебування на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи взятим під варту - характеризується виключно позитивно, вину у вчиненні злочину визнав повністю.
Обставинами, що відповідно до ст.66 ч.1п.1 КК України, помякшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що відповідно до ст.67 ч.1 п.1 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину поторно.
Враховуючи неведене суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.
В той же час, враховуючи обставини справи, особу винного, тяжкість злочину, стан здоров"я обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_9 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Процесуальні витрати в провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 369- 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 407, ч.4 ст.407 КК України призначивши покарання:
- за ст. 407 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 2(два ) роки;
- за ст.407 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.3 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 2 (два) роки, якщо вона протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати час утримання під вартою з 06.04.2015 року по 07.04.2015 року та з 12.02.2016 року по 07.06.2016 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою на особисте зов"язання, звільнивши його з-під варти із зали суду.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: