АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/566/16 Справа № 198/300/16-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

При секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року, якою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, що зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 ,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді від 28.04.2016 р. в повному обсязі.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 21.06.2016 р., без визначення розміру застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 187 КК України, при цьому є підстави вважати, що цей підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також зазначає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним зважаючи на обставини, що характеризують його особу.

Обгрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, захисник ОСОБА_7 зазначає, що слідчий суддя, постановляючи оскаржувану ухвалу, не взяв до уваги, що можливість вчинення підозрюваним інших злочинів не підтверджена будь-якими доказами, а також заздалегідь вирішив питання про винність останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, апелянт зазначає, що можливість застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу взагалі не розглядалася, а також слідчий суддя обгрунтував свої висновки показаннями свідків, наданими слідчому, що є неприпустимим згідно ч. 4 ст. 95 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_6 цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, в тому числі показаннями ОСОБА_9 , згідно яким останній на власному автомобілі підвозив чоловіка на ім`я « ОСОБА_10 » разом з іншими особами 13.02.2016 р. та 10.03.2016 р. до, відповідно, смт. Юр`ївка та с. Варварівка, де у зазначені дні були вчинені кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_6 ; результатами пред`явлення особи для впізнання, проведеного 30.03.2016 р., у межах якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 як вищезазначеного чоловіка на ім`я « ОСОБА_10 »; результатами пред`явлення особи для впізнання, проведеного 26.03.2016 р., у межах якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав підозрюваного як особу, причетну до розбійного нападу, вчиненого у його будинку 13.02.2016 р.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, достатньо обґрунтованої для застосування до останнього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується, та оцінює критично доводи захисника в частині необґрунтованості та недоведеності цієї підозри.

Що стосується доводів захисника підозрюваного про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та достатніх підстав для застосування до ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, пов`язаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу, за який законом про кримінальну відповідальність передбачене тяжке покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Згідно наданим матеріалам, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні двох епізодів такого злочину, які були скоєні групою осіб, що діяли за попередньою змовою, спільні дії яких мали відкритий та зухвалий характер та полягали зокрема у пригніченні волі потерпілих до опору шляхом погрози застосування вогнепальної зброї. Доказами у цьому провадженні є, між інших, показання свідків та потерпілих. Крім того, на даний час слідством встановлені та затримані не всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення.

З наведеного суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з яким колегія суддів погоджується, оскільки дійсно ці обставини дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів враховує також обставини, що характеризують особу підозрюваного, а саме характер інкримінованого йому кримінального правопорушення та кількість його епізодів; факт засудження ОСОБА_6 вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 17.02.2010 р. за ч. 1 ст. 186 КК України; відсутність в нього постійного місця роботи; не проживання його за місцем реєстрації.

Ці обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави обґрунтовано припускати, що підозрюваний зневажливо ставиться до закону, є особою, достатньо рішучою та зухвалою, має схильність до вчинення корисливих злочинів, що у сукупності з іншими взятими до уваги обставинами об`єктивно свідчить про те, що менш обтяжливий запобіжний захід, ніж тримання його під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи захисника про те, що можливість застосування до цього підозрюваного іншого, менш обтяжливого запобіжного заходу, слідчим суддею не розглядалася, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя, проаналізувавши вищезазначені обставини у сукупності, дійшов правильного висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, встановленим щодо ОСОБА_6 , та виклав цей висновок у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року, якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3