Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 20 жовтня 2016 року матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2015 року щодо нього.

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2014 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кіровограда, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки.

Вироком вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів у справі.

За обставин, встановлених судом та детально описаних у вироку ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за вчинення службового підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

ОСОБА_6 , будучи начальником пункту № 34 (м. Кіровоград) державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, 07 листопада 2013 року вніс у 20 ветеринарних свідоцтв завідомо неправдиві дані про проведення ним ветеринарного огляду кукурудзи фуражної при її завантаженні у 20 залізничних вагонів в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, тоді як вказані вагони з кукурудзою були відправлені зі станції Новоукраїнка на станцію Чорноморська-Експорт ще 03 листопада 2013 року, завірив зазначені офіційні документи своїм підписом і печаткою Одеської регіональної служби ДВСКН № 238 та видав представнику ТОВ «ТЕП Транско» для подальшого оформлення ветеринарних сертифікатів на вивезення вантажу за кордон.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2015 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , за її змістом, ставить питання про скасування вироку та ухвали і закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Вважає, що своїми діями жодного порушення законодавства не допустив. Не погоджується з оцінкою судом доказів та стверджує, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Зазначає, що всі наведені ним доводи, були предметом розгляду апеляційного суду, який всупереч вимогам ст. 419 КПК України належним чином їх не перевірив та обґрунтованих відповідей не дав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримання касаційних вимог, думку прокурора, який вважав, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається зі справи, суд, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні службового підроблення, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів. Зокрема, такий висновок суд зробив на підставі аналізу зібраних у встановленому законом порядку та перевірених безпосередньо в судовому засіданні доказів у їх сукупності, а саме: показань самого ОСОБА_6 , який вини у скоєному не визнав, однак підтвердив, що ознайомившись з актом огляду вагонів, складеним спеціалістом ветеринарної медицини ОСОБА_7 , не вбачав перешкод для візування цих свідоцтв та видав їх, не перевіряючи особисто залізничних вагонів з вантажем кукурудзи фуражної; показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 про обставини події 07 листопада 2013 року; даними, що містяться в копії акту ветеринарно-санітарного догляду вагонів, контейнерів, автомобілів підконтрольних ветеринарній медицині № 1440 від 01 листопада 2013 року, в копії акту ветеринарно-санітарного догляду вагонів, контейнерів, автомобілів підконтрольних ветеринарній медицині № 1470 від 07 листопада 2013 року, в копії заяви № 1470 від 07 листопада 2014 року, в копії акту відбору зразків продукції для проведення дослідження у Кіровоградській регіональній державній лабораторії ветеринарної медицини № 35 від 31 жовтня 2013 року, в експертних висновках № 7434 7436 від 04 листопада 2013 року, в заяві ТОВ «ТЕП Транско», ветеринарних свідоцтвах форми № 2 серій АИ-11 за № 257184, 257185, 257186, 257187, 257188, 257189, 257190, 257191, 257192, 257193, 257194, 257195, 257196, 257197, 257198, 257199, 257200, 257201, 257202, 257203, копії наказу № 98-к від 04 листопада 2013 року, копії функціональних обов`язків начальника пункту ДВСКН № 34 Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті ОСОБА_6 , копії довіреності від 02 січня 2013 року, даними протоколів огляду предметів від 06 березня 2014 року з фототаблицею до нього, даними висновку експерта № 118 від 20 травня 2014 року та іншими доказами, зміст яких детально відображений у вироку.

Судами першої та апеляційної інстанції ретельно перевірялись доводи ОСОБА_6 , в яких він наполягав на відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, за вчинення якого його засуджено. Між тим, такі доводи є аналогічними тим, що наведені в касаційній скарзі засудженого.

За змістом ст. 94 КПК України оцінка доказів є виключно компетенцією суду, який постановив вирок. Колегія суддів установила, що суд першої інстанції дотримався вимог цієї норми закону.

Отже, правильно проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. З даними висновками суду першої інстанції погодився і апеляційний суд, визнавши такими, що не відповідають матеріалам справи доводи засудженого ОСОБА_6 про відсутність складу кримінального правопорушення в його діях.
Викладені в судових рішеннях мотиви про визнання цих доводів такими, що не відповідають матеріалам справи, колегія суддів знаходить обґрунтованими, оскільки встановлені судом обставини справи свідчать про наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто він вчинив службове підроблення.
В ході перевірки матеріалів кримінального провадження, колегією суддів також не встановлено процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду та правильність кваліфікації дій засудженого.
Колегія суддів звертає увагу, що доводи касаційної скарги засудженого, в тому числі щодо відсутності у ОСОБА_6 об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України є аналогічними доводам, викладеним у його апеляційній скарзі та були предметом перевірки апеляційного суду, який в своєму рішенні проаналізував наведені ОСОБА_6 підстави для скасування вироку місцевого суду, і обґрунтовано залишив їх без задоволення.

З наведеними висновками суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів та вважає ухвалу апеляційного суду такою, що відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у справі колегією суддів не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК України для скасування оскаржуваних судових рішень та задоволення касаційних вимог засудженого немає.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VII від 16 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3