Справа № 474/507/16-к.
Провадження № 1 в/474/50/2016 року.
У Х В А Л А
Іменем України

14.09.16 року с.м.т. Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секрктарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Врадіївка клопотання прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України, несплаченого штрафу покаранням у виді позбавлення волі відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.02.2014 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн., з конфіскацією грального обладнання та коштів у сумі 65 грн., як такі, що отриманні в результаті вчинення кримінального правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

26.07.2016 року прокурор Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся на адресу суду з клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України покарання у виді несплаченого штарфу на покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 4 місяці.
З клопотання вбачається, що вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 19.02.2014 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 170 000 грн., з конфіскацією грального обладнання та коштів у сумі 65 грн., як такі, що отриманні в результаті вчинення кримінального правопорушення. Ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 17.11.2015 року ОСОБА_4 було надано розстрочку виплати штрафу в розмірі 170 000 грн., на один рік зі сплатою по 14 166 грн., на місяць до 17.11.2016 року. Однак, відповідно до інформації Врадіївського районного суду Миколаївської області засуджений ОСОБА_4 станом на 12.07.2016 року штраф не сплатив. Посилаючись на зазначені обставини прокурор просив задовільнити клопотання та замінити засудженому ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України покарання у виді несплаченого штрафу на покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 4 місяці.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив суд його задовольнити, замінити засудженому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу на покарання у виді позбавлення волі, у відповідності до ст. 53 ч. 5 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про заміну йому несплаченої суми штрафу на покарання у виді позбавлення волі. Оскільки, як було зазначено ОСОБА_4 , що він від сплати штрафу за вироком суду не ухиляється, а просто не має змоги його реально сплачувати враховуючи те, що він є пенсіонером і отримує мінімальний розмір пенсії, за станом свого здоров`я не може працювати та отримувати додатковий дохід. Матеріальне становище його та його сім`ї є важким, він та його дружина постійно хворіють та вся пенсія їх витрачається на придбання ліків. Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_4 просив суд відмовити прокурору в задоволенні вищезазначеого клопотання.
Заслухавши думку прокурора, засудженого, суд приходить до наступного.
У відповідності до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподаткованих мінімумів доходів громадян у таких межах: 1) від одного до п`яти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення злочину середньої тяжкості; 2) від п`яти до десяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення тяжкого злочину; 3) від десяти до дванадцяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення особливо тяжкого злочину.
Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 19.02.2014 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 170 000 грн., з конфіскацією грального обладнання та коштів у сумі 65 грн., як такі, що отриманні в результаті вчинення кримінального правопорушення. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 08.05.2014 року вищезазначений вирок залишено без змін. Таким чином, вирок Врадіївського районного суду від 19.02.2014 року відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 08.05.2014 року. Після набрання вироком законної сили, 09.07.2014 року за вихідним № 2866 ОСОБА_4 направлено повідомлення про порядок та умови виконання штрафу, про отримання повідомлення свідчить поштове повідомлення. Ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 17.11.2015 року ОСОБА_4 було надано розстрочку виплати штрафу в розмірі 170 000 грн., на один рік зі сплатою по 14 166 грн. на місяць, до 17.11.2016 року. Однак станом на час розгляду в суді вищезазначеного клопотання прокурора про заміну засудженому покарання у виді несплаченого штарфу на покарання у виді позбавлення волі, вказаний штраф ОСОБА_4 не сплачено.
Однак, разом з тим ст. 80 КК України передбачено нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлено імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Так, зокрема приписами п. 1 ч. 1 ст.80 КК України, передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Крім того, ст. 80 КК України, передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Відповідно до правової позиції Верховного суду України викладеної у рішенні по справі № 5-324кс15 від 24.12.2015 року, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду , а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.
Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.
Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. Лише не сплата засудженим штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.
Судом було встановлено, що вироком суду ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді штрафу у розмірі 170 000 грн., штраф не сплатив у звязку з тяжким матеріальним становищем, до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України не притягувався відповідно вироку суду, яким ОСОБА_5 було визнано в ухиленні від відбування покарання у виді штрафу, не існує. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про заміну засудженому ОСОБА_4 призначеного за вироком суду покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 грн., покаранням у виді позбавлення волі слід відмовити у зв`язку закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.
На підставі наведеного, керуючись ст. 539 КПК України,ст. 80 та ст. 389 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про заміну ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначеного вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 19.02.2014 року покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 грн., іншим покаранням у виді позбавлення волі на 3 роки 4 місяці - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: