АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-сс/796/1124/2016 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на постанову прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 від 21.12.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 03.02.2014 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358,ч. 4 ст. 190 КК України, а також за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 складу злочинів.
Відмовляючи у задоволенні скарги, суддя в ухвалі зазначив, що обставин, які б належало перевірити органу досудового розслідування шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті, що проведені у справі, судом не встановлено. Відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 носять цивільно-правовий характер та пов`язані з поділом майна, що перебувало в їх спільній сумісній власності, а отже, кримінальне провадження, в межах якого ОСОБА_6 подано скаргу є способом вирішення майнових інтересів у поза цивільно-правові межі.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000012.
В обґрунтування вимог скарги адвокат ОСОБА_7 вказує , що слідчим суддею не було належним чином з`ясовано всі обставини справи, не враховано неповноту досудового розслідування, що підтверджується невиконанням вказівок прокурора та неотриманням результатів будівельно-технічної експертизи.
Зокрема, ОСОБА_7 зазначає, що після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження надані додаткові пояснення представника потерпілого, у яких зазначено, що процесуальним керівником з метою забезпечення перевірки всіх обставин кримінального провадження тричі надавались вказівки в порядку ст. 36 КПК України (т.3 а.с. 196, а.с. 225, т.4 а.с. 36-37). Незважаючи на очевидність невиконання вказівок прокурора та ігнорування абсолютної бездіяльності слідчого, процесуальний керівник в порушення вимоги про забезпечення повноти досудового розслідування, прийняв незаконне рішення про закриття кримінального провадження.
ОСОБА_7 посилається на п. п. 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», згідно яких наявність цивільно-правового договору між сторонами, не виключає наявності складу злочину в діях особи. Вимоги ч. 5 ст. 110 КПК України щодо вмотивованості у постанові висновку про відсутність складу злочину в діях особи, є обґрунтованим і достовірним лише за умови проведення повного обсягу слідчих дій у кримінальному провадженні.
Крім того, вказує, що обізнаність ОСОБА_10 про факт знаходження будинку на відповідній земельній ділянці та повідомлення під час судових процесів неправдивих відомостей щодо будівництва будинку, підтверджують її умисел та мету на заволодіння майном, яке нею не будувалось. Умисел ОСОБА_10 на заволодіння майном та введення суд в оману підтверджується повідомленням у позовній заяві до Вишгородського районного суду Київської області про те, що вона особисто подарувала будинок на відповідній земельній ділянці, що не відповідає дійсності (т. 2 а.с. 47-49). При цьому, факт зведення будинку до відчуження земельної ділянки може бути встановлений винятково через проведення слідчих дій, вказаних у вказівках прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 в обґрунтування вимог апеляційної скарги, думку прокурора, пояснення захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 , кожний з яких заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши доводи, викладені в апеляційній скарзі та дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, колегія судді дійшла наступного висновку.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, слідчим управлінням ГУ Національної поліції в м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 03.02.2014 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, а також за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.
21 грудня 2015 року постановою прокурора відділу прокуратури міста Києва, ОСОБА_8 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000012 від 03.02.2014 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, а також за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, закрито за відсутністю в діях ОСОБА_10 складу злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 366 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року в задоволені скарги ОСОБА_6 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження, відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
30 березня 2016 року, в порядку ст. 309 КПК України, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, в якій зазначив, що в порушення вказівок наданих слідчому СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_11 14 грудня 2015 року, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 постановою від 21 грудня 2015 року закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 .
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
При цьому, зміст даної норми закону надає право прокурору за власним переконанням прийняти мотивоване рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України та закрити кримінальне провадження з вказаної підстави незалежно від того чи іншого обсягу проведених у справі слідчих дій.
Глава 19 КПК України, що визначає форму та порядок проведення досудового слідства, не встановлює переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення у формі закриття кримінального провадження.
Як слідує з мотивувальної частини постанови прокурора у кримінальному провадження № 0000012, ОСОБА_12 , від 21 грудня 2015 року, органом досудового розслідування не зібрано достатніх доказів, що підтверджували б вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. Крім того, в ході досудового розслідування встановлено наявність цивільно-правових відносин між колишнім подружжям ОСОБА_10 ОСОБА_6 з приводу майна, яке знаходилось в їх спільній сумісній власності.
Отже, з урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає висновок прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 складу злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358; ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366 КК України обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням вимог кримінально-процесуального закону, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на постанову прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 від 21.12.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 03.02.2014 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358,ч. 4 ст. 190 КК України, а також за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 складу злочинів, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_13 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошений 25 квітня 2016 року о 12.00 годині.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4