УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/28/12-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст. 191 КК УКраїни Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
аз участю прокурора: ОСОБА_5 ,
підсудної: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальну справу за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_8 та засудженої ОСОБА_6 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2015 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Виноградів, Закарпатської області, з вищою освітою, не ізаміжню, проживаючу у АДРЕСА_1 , не судимої, -
визнано винною у вчиненні винною у вчиненні злочинів, передбачених за ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України та призначено покарання:
за ч.2 ст.366 КК України 2 (два) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати на підприємствах, установах чи організаціях незалежно від форм власності посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, строком на 1 (один) рік та зі штрафом в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 4250 грн.
На підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України постановлено звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
за ч.4 ст.191 КК України 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України постановлено звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно п.3 ст.76 КК України постановлено зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД заподіяні матеріальні збитки в розмірі 119515,00 грн.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_9 постановлено залишити попередній у вигляді підписки про невиїзд.
Речові докази, перераховані в резолютивній частині вироку суду постановлено залишити в матеріалах кримінальної справи.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 визнана винною та засуджена за наступне.
Так згідно Наказу № 1 директора ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД від 01.01.2006 року ОСОБА_6 було призначено на посаду головного бухгалтера зазначеного підприємства. Відповідно до ст.7 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» головний бухгалтер - це особа, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства: забезпечення дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; участь в оформленні матеріалів, пов`язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства; забезпечення перевірки стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства.
Відповідно до Посадової інструкції головного бухгалтера ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД, затвердженої директором ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД ОСОБА_10 , до обов`язків головного бухгалтера ОСОБА_6 входило: забезпечення ведення бухгалтерського обліку; прийняття всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованого і непомітного виправлення записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку і зберігання оброблених документів, регістрів обліку протягом встановленого терміну; здійснення контролю за веденням касових операцій; здійснення контролю за раціональним і ефективним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів.
Відповідно до встановленого на ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД порядку, видача грошових коштів підзвітним особам та особам, яким здійснювалось повернення фінансової допомоги, проводилася на підставі видаткових касових ордерів, підписаних керівником, головним бухгалтером та касиром, функції якого виконувала головний бухгалтер ОСОБА_6 .
У період з липня 2006 року по січень 2009 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД та виконуючи функції касира вказаного підприємства, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на привласнення чужого майна у великих розмірах, на підставі грошових чеків ОСОБА_6 знімала грошові кошти підприємства готівкою з банківських рахунків зазначеного товариства, після чого на підставі прибуткових касових ордерів оприбутковувала їх у касі підприємства та на підставі видаткових касових ордерів оформлювала нібито здійснення розрахунків з підзвітними особами та особами, яким здійснювалося повернення допомоги.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у великих розмірах, ОСОБА_6 на підставі прибуткового касового ордеру № 14 від 31.07.2006 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, шляхом внесення до касової книги № 4 товариства завідомо неправдивих відомостей, оприбуткувала у касі підприємства грошові кошти у сумі 2000,00 грн. Зазначені грошові кошти 31.07.2006 року були зняті директором товариства ОСОБА_10 на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛА5063928 з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», до якого ОСОБА_6 також були внесені завідомо неправдиві відомості. В подальшому ОСОБА_6 , на підставі видаткового касового ордеру № 99 від 31.07.2006 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 2000,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_11 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були привласнені ОСОБА_6 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , 02.08.2006 року, на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛА3718978, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 , відкритому ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД в АКІБ «УкрСиббанк», у сумі 2580,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 15 від 02.08.2006 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 100 від 02.08.2006 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 2580,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_11 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
17серпня 2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛАЗ718979, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 , відкритому ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД в АКІБ
09 жовтня 2006 року, ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛА3718980, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 , відкритому ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД в АКІБ «УкрСиббанк», у сумі 5515,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 20 від 09.10.2006 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 119 від 09.10.2006 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 5515,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_11 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
09.11.2006 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛА3718982, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 , відкритому ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД в АКІБ «УкрСиббанк», у сумі 3450,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 23 від 09.11.2006 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 122 від 09.11.2006 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 3450,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_11 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
26.04.2007 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛА5063941, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 1000,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 7 від 26.04.2007 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 8 від 26.04.2007 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 1000,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_12 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
15.10.2007 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа -грошового чеку ЛА5063950, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 9108,79 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 17 від 15.10.2007 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 19 від 15.10.2007 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу частини з вищевказаних готівкових грошових коштів у сумі 400,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_13 нібито в рахунок повернення фінансової допомоги, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
29.10.2007 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа -грошового чеку ЛВ7783927, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 1485,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 18 від 29.10.2007 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 20 від 29.10.2007 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 1485,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_13 нібито в рахунок повернення фінансової допомоги, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
13.11.2007 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛВ7783930, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 8089,10 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 20 від 13.11.2007 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 23 від 13.11.2007 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу частини з вищевказаних готівкових грошових коштів у сумі 600,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_12 нібито в рахунок повернення фінансової допомоги, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
28.02.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛВ7783943, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 9407,11 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379857 від 28.02.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619159 від 28.02.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу частини з вищевказаних готівкових грошових коштів у сумі 630,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_12 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
04.03.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛВ7783945, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 2060,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379858 від 04.03.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей д касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619160 від 04.03.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 2060,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_13 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
18.04.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛВ7783950, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 7116,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379860 від 18.04.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619162 від 18.04.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 7116,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_13 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
21.04.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛГ6153826, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 2900,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379861 від 21.04.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619163 від 21.04.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 2900,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_13 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
12.05.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛГ6153828, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 3695,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379863 від 12.05.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619165 від 12.05.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 3695,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_13 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
11.06.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛГ6153830, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 855,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379865 від 11.06.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 6 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619167 від 11.06.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 855,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_12 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
20.06.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛГ6153831, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 2870,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379866 від 20.06.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 6 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619168 від 20.06.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 2870,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_12 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
07.07.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛГ6153833, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 1500,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379869 від 07.07.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 6 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619171 від 07.07.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 1500,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_12 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
17.07.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛГ6153834, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 1530,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379870 від 17.07.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 6 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619172 від 17.07.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 1530,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_12 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
03.09.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛГ6153837, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 860,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379872 від 03.09.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 6 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619174 від 03.09.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 860,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_12 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
13.02.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛВ67783941, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 396,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379856 від 13.02.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619157 від 13.02.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 396,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_10 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
12.11.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛГ6153841, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 1700,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379876 від 12.11.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 6 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619178 від 12.11.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 1700,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_10 нібито на господарські витрати та на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
18.12.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛГ6153842, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 460,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379878 від 18.12.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 6 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619180 від 18.12.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 460,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_10 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
30.12.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛГ6153845, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 1255,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379879 від 30.12.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 6 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619181 від 30.12.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 1255,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_10 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
31.12.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛГ6153846, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 1578,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379880 від 31.12.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 6 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619182 від 31.12.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 1578,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_10 нібито на закупівлю матеріалів, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
23.01.2009 року ОСОБА_14 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛГ6153847, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 2100,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379881 від 23.01.2009 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 6 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619183 від 23.01.2009 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 2100,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_10 нібито в рахунок повернення фінансової допомоги, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
08.02.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛВ7783938, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 3335,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379853 від 08.02.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619154 від 08.02.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу частини з вищевказаних готівкових грошових коштів у сумі 198,32 грн. підзвітній особі - ОСОБА_15 нібито в рахунок повернення фінансової допомоги, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
11.02.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛВ7783939, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант» ЛТД в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 1700,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379854 від 11.02.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619155 від 11.02.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 1700,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_15 нібито в рахунок повернення фінансової допомоги, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
14.10.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛГ6153839, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант ЛТД» в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 875,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379874 від 14.10.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 6 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619176 від 14.10.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 875,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_15 нібито в рахунок повернення фінансової допомоги, які остання фактично не отримувала і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
Таким чином, головний бухгалтер ТОВ ВКФ «Гарант ЛТД» ОСОБА_6 протягом 2008 року документально оформила видачу підзвітній особі - ОСОБА_15 готівкових грошових коштів на загальну сумі 2773,32 грн.
01.11.2007 року ОСОБА_16 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛВ7783929, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант ЛТД» в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 7000,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 19 від 01.11.2007 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 21 від 01.11.2007 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу зазначених готівкових грошових коштів у сумі 7000,00 грн. підзвітній особі - ОСОБА_17 нібито в рахунок повернення фінансової допомоги, які останній фактично не отримував і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
08.02.2008 року ОСОБА_6 , на підставі офіційного документа - грошового чеку ЛВ7783938, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, зняла грошові кошти з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Гарант ЛТД» в Житомирській філії КБ «Західінкомбанк», у сумі 3335,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 , на підставі прибуткового касового ордеру № 379853 від 08.02.2008 року, до якого вона внесла завідомо неправдиві відомості, оприбуткувала їх у касі підприємства, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до касової книги № 5 товариства, та на підставі видаткового касового ордеру № 619153 від 08.02.2008 року, до якого вона також внесла завідомо неправдиві відомості, документально оформила видачу частини з вищевказаних готівкових грошових коштів у сумі 3136,68 грн. підзвітній особі - ОСОБА_17 нібито в рахунок повернення фінансової допомоги, які останній фактично не отримував і які були повторно привласнені ОСОБА_6 .
Згідно з висновком судово-бухгалтерської експертизи № 1/5 від 29.04.2010 року, у результаті неналежного виконання головним бухгалтером ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД ОСОБА_6 посадових обов`язків, підприємству завдані збитки на загальну суму 119515 грн. 00 коп., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, а кримінальну справу щодо неї повернути прокуророві на додаткове розслідування. Посилається на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з однобічністю та неповнотою досудового та судового слідства, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, та порушенням кримінально-процесуального законодавства. Вказує, що всупереч вимогам ст.ст. 22, 64 КПК України судом першої інстанції були поверхово та однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а докази на які суд посилається у вироку суду не відповідають матеріалам кримінальної справи. Зазначає, що вину у інкримінованих їй злочинах вона не визнавала ні на досудовому ні на судовому слідстві, будь-яких документів, які б підтверджували її діяльність і обов`язки як касира, не має. Стверджує, що виданням готівкових коштів співробітникам на підприємстві займалась тільки директор ОСОБА_10 , а вона відповідно до функціональних обов`язків бухгалтера складала та підписувала відповідні бухгалтерські документи та вела бухгалтерський облік. Грошові чеки вона не підробляла, ніяких неправдивих відомостей не вносила, грош,і які нею були отримані в банку на підставі чеків, були зняті за вказівкою директора, та за її підписом у відповідних графах грошових чеків. Директором також особисто було поставлено відбиток печатки підприємства на чеках, так як вільного доступу до печатки засуджена не мала, чекові книжки та печатка підприємства зберігалися у директора в сейфі, чим директор ОСОБА_10 засвідчила факт законної господарської діяльності. Після отримання в банку коштів, вони були передані директору ОСОБА_10 , яка безпосередньо ними розпоряджалася, а нею в послідуючому за вказівкою директора були заповнені видаткові касові ордери, та в послідуючому передані директору для видачі коштів.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини засудженої, правильності кваліфікації її дій, просить вирок суду в частині призначення покарання за ч.4 ст.191 КК України щодо ОСОБА_6 - скасувати та постановити новий вирок, яким визнати її винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Посилається на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженої. Зазначає, що вирок суду в частині застосування до ОСОБА_6 положень ст.75 КК України та звільнення її від відбування покарання з випробуванням належним чином не мотивоване, є необгрунтованим та безпідставним, а призначене покарання таким, що очевидно не відповідає особі засудженої, тяжкості скоєного злочину та наслідкам, до яких він призвів. Вказує, що суд в обгрунтування призначеного покарання зазначив, що обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 не встановлено, однак врахував ряд обставин, що з позитивної сторони характеризують особу засудженої, зокрема вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, її минуле. Також, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання позитивно характеризується, самостійно виховує доньку та вказані відомості вважає такими, що виправлення ОСОБА_6 можливе в умовах без ізоляції від суспільства. Вказані обставини, є даними, що характеризують особистість підсудної, а не обставинами, що пом`якшують покарання та впливають на тяжкість вчиненого злочину. За таких обставин, вважає, що застосування судом положень ст.ст. 75, 76 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 є неправильним, а відтак вирок суду першої інстанції в цій частині є незаконним.
Заслухавши доповідь судді, підсудну та її захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги засудженої, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги засудженого та прокурора не підлягають задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.366 КК, ч.4 ст.191 КК України відповідає обставинам кримінального справи та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах.
Так відповідно до положень ст. 22 КПК України в редакції 1960 року прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх, передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність. Суд, прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, не вправі перекладати обов`язок доказування на обвинуваченого.
Відповідно до ст.. 64 даного Кодексу про провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню:
1)подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину);
2)винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину;
3)обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання;
4)характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину .
На думку колегії суддів зазначені вимоги процесуального закону як слідством, так і судом першої інстанції у повній мірі було виконано, повно, всебічно та об`єктивно встановленні та перевірені наданими учасниками судового розгляду доказами, оціненими судом у відповідності до положень ст. ст.. 65, 67 КПК України в редакції 1960 року, усі обставини вчинення злочинів, винність ОСОБА_6 в інкримінованих їй діяннях, обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, обставини, що характеризують особу підсудної, пом`якшують та обтяжують покарання, а також характер і розмір шкоди, завданої злочинами, та на підставі положень ст.ст. ст. 49, 65-67, 70, 75, 76 КК України визначено вид і міру покарання.
Доводи підсудної ОСОБА_6 , викладені в її апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при перегляді вироку суду першої інстанції в апеляційному порядку. Так підсудна ОСОБА_6 посилається на невідповідність вироку суду фактичним обставинам справи, на однобічність та неповноту судового розгляду та судового слідства, порушення кримінально-процесуального законодавства.
Щодо вказаних доводів слід зазначити наступне.
Відповідно до положень ч.1 ст. 190 КК України шахрайством є заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Частиною четвертою даної норми передбачено така кваліфікуюча ознака як шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах.
Згідно ч.1 ст.. 366 КК України службове підроблення це складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів. За частиною другою даної статті кваліфікуючою ознакою такого кримінального правопорушення (злочину) є тяжкі наслідки таких дій, передбачених частиною першою даної норми.
В апеляційній скарзі підсудна посилається на невизначеність в обвинуваченні об`єктивної сторони даного злочину в її діях (а саме службового підроблення) , тобто які саме її дії, передбачені диспозицією ч.1 ст. 366 КК України було вчинено нею як головним бухгалтером ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД.
Однак зазначені доводи не знайшли свого підтвердження при перегляді справи апеляційним судом, оскільки як з обвинувального висновку, так і з вироку суду вбачається, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера підприємства та відповідно доположень ст. 7 Закону України « При бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до Посадової інструкції головного бухгалтера ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД, затвердженої директором підприємства, а також відповідно до порядку видачі грошових коштів підзвітним особам, встановленого на ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД, маючи повноваження щодо забезпечення ведення бухгалтерського обліку, прийняття всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованого і непомітного виправлення записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку і зберігання оброблених документів, регістрів обліку протягом встановленого терміну, здійснення контролю за веденням касових операцій, здійснення контролю за раціональним і ефективним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів, виконуючи зазначені функції та фукції касира підприємства у період з липня 2006 року по січень 2009 року, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на привласнення чужого майна у великих розмірах, на підставі грошових чеків, до яких вносила завідомо неправдиві відомості щодо закуплі матеріалів або повернення фінансової допомоги, знімала грошові кошти підприємства готівкою з банківських рахунків зазначеного товариства, після чого на підставі прибуткових касових ордерів, до яких також вносила завідомо неправдиві відомості, оприбутковувала їх у касі підприємства та на підставі видаткових касових ордерів, до яких також вносила вказані неправдиві відомості, оформлювала нібито здійснення розрахунків з підзвітними особами щодо закупівлі матеріалів та особами, яким здійснювалося повернення фінансової допомоги, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 .
При цьому з вимогами щодо роз`яснення обвинувачення ні підсудна, ні її захисник при розгляді справи в суді першоїі інстарції не зверталися.
Тобто зазначені обставини вчинення ОСОБА_6 злочинів та її винуватості встановлено і доведено як досудовим слідством, так і судом першої інстанції, а саме статуними документами ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД, наказом № 1 директора підприємства від 01.01.2006 року щодо призначення ОСОБА_6 головним бухгалтером, Посадовою інструкцією головного бухгалтера підприємства відповідними горошовими чеками, прибутковими та видатковими ордерами, висновком судово-бухгатреської експертизи № 1/5 від 29.04.2010 року, відповідно до якого в результаті неналежного виконання головним бухгатером ОСОБА_6 посадових обов`язків підприємству завдано збитки на загальну суму 119 515 грн., а також поясненнями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , наданих при їх допитах та на очних ставках на досудовому слідстві та підтверджених в ході судового розгляду справи, які у повному обсязі наведені в вироку суду. Крім того вина ОСОБА_6 також підтверджена оглядом вилучених документів, а саме горошових чеків, прибуткових та видаткових касових ордерів за визначений період, касових книг, чекових книжок, банковских роздруківок руху коштів підприємства, та висновками судово-почеркознавчих експертиз № 47 від 30.12.2009 року, № 1/1020 від 18.11.2009 року, № 1/1154 від 18.12.2009 року, № 1/122 від 15.02.2010 року, № 1/106 від 07.02.2010 року та додаткової судово-почеркознавчої експертизи № 1/586 від 15.06.2010 року.
Що стосується посилань підсудної на те, що в її повноваження не входило виконання обов`язків касира, такі обов`язки вона не виконувала та не укладала договору про повноу матеріальну відповідальність, який укладається з касиром, то слід зазначити, що відповідно до посадової інструкції головного бухгалтера ОСОБА_6 не була зобов`язана виконувати вказані функції, однак фактично вона такі фукції виконувала,, а також її особистими підписами у вилучених та оглянутих видаткових касових ордерах у графі «Видав касир», а також тим фактом, що у штатному розписі підприємства що у повному обсязі підтверджується поясненнями свідків по даній справі працівників підприємства, а також тим фактом, що штатним розписом підприємства не передбачено посади касира і за встановленим порядком діяльності підприємства зазначені функції зазвичай виконувалися головним бухгалтером, тобто ОСОБА_6 , за винятком видачі працівникам підприємства заробітної плати, що здійснювалося директором ОСОБА_10 .. Однак питань щодо наявності складу будь-яких злочинів щодо виплати заробітної плати в даному проваджені не ставилося та в вину ОСОБА_6 не інкрімінувалося.
Щодо посилань ОСОБА_6 на висновки експерта № 1/1931 від 17.10.2014 року ОСОБА_20 , то слід зазначити, що дійсно відповідно до вказаного висновку, при складанні якого було досліджено матеріали кримінальної справи, оригінали банковских карток зі зразками підписів та відбитку печатки ТОВ ВКФ «Гарант ЛТД» з Житомирської філій КБ «Західінкомбанк» та АКІБ «Укрсіббанк», оригінали грошових чеків та видаткових касових ордерів, підписи :
-у графі «Зразок підпису» банківської картки зі зразками підписів та відбитку печатки ТОВ ВКФ «Гарант ЛТД» з Житомирської філій КБ «Західінкомбанк» від 09.06.2006 року;
-у графі «Зразок підпису» банківської картки зі зразками підписів та відбитку печатки ТОВ ВКФ «Гарант ЛТД» з АКІБ «Укрсіббанк» від 19.06.2006 року ;
-у графах «Підписи» на ліцевій та зворотній сторонах грошових чеків ЛА 5063928, ЛА 3718978, ЛА 3718979, ЛА 3718980, ЛА 3718982, ЛА 5063934, ЛА 5063941, ЛА 3718983, ЛА 5063950, ЛВ 7783927, ЛВ 7783930, ЛВ 7783943, ЛВ 7783945, ЛВ 7783950, ЛГ 6153826, ЛГ 6153828, ЛГ 6153831, ЛГ 6153833, ЛГ 6153834, ЛГ 6153837, ЛА 5063943, ЛВ 67783941, ЛГ 6153841, ЛГ 6153842, ДЛ 6153845, ЛГ 6153846, ЛГ 6153847, ЛВ 7783938, ЛВ 7783939, ЛГ 6153839, ЛА 7783929 виконані однією особою.
З цього висновку ОСОБА_6 та її захисник робить висновок, що вказані підписи здійснені саме директором ОСОБА_10 , зразок підпису якої і зазначено у банківських картках, наданих на дослідження експерту.
Однак слід зазначити, що у вказаних вище оргіналах банківських карток наявні не тільки підписи директора ОСОБА_10 , а й головного бухгалтера ОСОБА_6 , при цьому у своєму висновку експерт ОСОБА_20 не зазначив, який саме з двох підписів досліджувався ним та з яким з них встановлено ідентичність, хоча з дослідницької частини вбачається, що порівнювалися підписи директора ОСОБА_10 .
Крім цього в матеріалах кримінальної справи також наявний висновок судово-почеркознавчої експертизи № 1/ 586 від 15.06.2010 року ( т.3 а.с. 275 -287), яка проводилася експертом ОСОБА_21 , відповідно до якого крім іншого встановлено, що підписи, розташовані у графах «Підписи» на ліцевій та зворотній сторонах грошових чеків тих же номерів, що і в висновку експерта №1/1931 від 17.10.2014 року, ймовірно виконанні ОСОБА_10 .
У зв`язку з наявними протиріччями в зазначених експертних оцінках та відсутністю категоричного висновку щодо належності підписів конкретній особі, тобто ОСОБА_10 , в висновку № 1/ 586 від 15.06.2010 року, експерт ОСОБА_21 був допитаний в судовому засіданні 12.06.2015 року (журнал судового засідання від 12.06.2015 року т.5 а.с. 209-210), та пояснив, що в своєму висновку він не дав категоричної відповіді, так як «…встановити подленість не можливо, можливо вказати тільки ймовірно або не представилось можливим, оскільки в даному випадку підпис простий, однорідний, виконаний однорідними рухами, тому вказано, що ймовірно виконано ОСОБА_10 …» Тобто експерт ОСОБА_21 наполягав на своїх висновках. Крім того також з дослідницької частини вказаного висновку вбачається, що при порівняльному дослідженні підписів, розташованих в графах «Підписи» лицевої та зворотної сторін грошових чеків ЛА 5063928, ЛА 3718978, ЛА 3718979, ЛА 3718980, ЛА 3718982, ЛА 5063934, ЛА 5063941, ЛА 3718983, ЛА 5063950, ЛВ 7783927, ЛВ 7783930, ЛВ 7783943, ЛВ 7783945, ЛВ 7783950, ЛГ 6153826, ЛГ 6153828, ЛГ 6153831, ЛГ 6153833, ЛГ 6153834, ЛГ 6153837, ЛА 5063943, ЛВ 67783941, ЛГ 6153841, ЛГ 6153842, ДЛ 6153845, ЛГ 6153846, ЛГ 6153847, ЛВ 7783938, ЛВ 7783939, ЛГ 6153839, ЛА 7783929 між собою , встановлено співпадіння всіх загальних та переважної кількості окремих ознак. Встановлені спів падіння суттєві і стійкі, але в своїй сукупності із-за простоти транскрипції підписів, що досліджуються виконання підписів одноманітними рухами , малої ідентифікаційної значимості виявлених ознак, недостатні для категоричного висновку , а достатні лише для ймовірного висновку про виконання їх однією особою, а саме ОСОБА_10 ( т.3 а.с. 277, 278).
Дані висновки узгоджуються з іншими доказами по справі, наведеними вище, в тому числі і поясненнями самої ОСОБА_10 , яка на протязі усього досудового слідства та при неодноразовому допиті її в судовому засіданні за клопотанням учасників судового розгляду та за ініціативою суду наполягала на тому, що зазначені підписи нею не виконувалися, та підтримала усі свої покази щодо обставин даної справи. Наведені посилання апелянта не спростовують висновків суду, які ґрунтуються на вказаних вище доказах.
Відносно доводів апелянта ОСОБА_6 проте, що у вироку суду першої інстанції не надано оцінку поясненням свідків, наданих в судовому засіданні, а є тільки посилання на їх свідчення а досудовому слідстві , то слід зазначити, що вказав свідки повністю підтвердили сої покази, надані в ході досудового слідства та наполягали на них в підтвердження вини ОСОБА_6 . Суттєвих розбіжностей, які б могли вплинути на доведеність вини підсудної в їх показах не встановлено, вони є узгодженими та стабільними, тим більш враховуючи сплинення значного часу з моменту чинення ОСОБА_6 відповідних дій до моменту надання свідками таких пояснень.
Що ж стосується доводів та вимог апелянта ОСОБА_6 про необхідність направлення справи на додаткове розслідування у зв`язку з вибірковим вилученням документів щодо отримання ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 коштів за поворотну фінансову допомогу, які стосуються обставин пред`явленого обвинувачення, однак фактично приховувалися органом досудового слідства, у зв`язку з ігноруванням слідством тієї обставини, що підписи в видаткових касових ордерах виконані не ними , а іншими особами, які органом досудового слідства не встановлювалися, та у зв`язку з не усуненням побіжностей у доказах, то вказані вимоги також є необґрунтованими.
Так у відповідності до ст.. 281 КПК України в редакції 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Згідно ст.. 275 даного Кодексу розгляд справи проводиться тільки відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення… Відповідно до ст.. 277 під час судового розгляду до закінчення судового слідства прокурор вправі змінити пред`явлене особі обвинувачення. У цьому випадку за наявності для цього підстав прокурор заявляє клопотання про повернення справи на додаткове розслідування. Відповідно ж до ст.. 278 суд, встановивши під час судового слідства, щ злочин вчинила будь-яка з осіб, не притягнутих до кримінальної відповідальності, за клопотанням прокурора, потерпілого або його представника виносить мотивовану ухвалу, а суддя постанову, якими про вчинення цього злочину повідомляє прокурора або направляє все провадження для проведення досудового слідства чи дізнання.
Усі посилання підсудної в апеляційній скарзі щодо неповноти та неправильності досудового слідства, які є підставою для повернення справи на додаткове розслідування, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи та є необґрунтованими, оскільки як досудовим слідством, так і судом першої інстанції обставини вчинення тих злочинів, які інкриміновані саме ОСОБА_6 , встановлені та перевірені доказами у повному обсязі. В ході досудового слідства та розгляду справи в суді підсудною та її захисником неодноразово заявлялися к лопотання про вчинення слідчих дій, проведення експертиз, допиту свідків, які вирішувалися та взагалом задовольнялися відповідними органами та судом шляхом проведення слідчих дій, окремих доручень, проведення експертиз, неодноразових допитів свідків та проведення між ними та підсудною очних ставок для усунення розбіжностей в показах.
Посилання апелянта на не встановлення досудовим слідством осіб, які фактично підписували видаткові касові ордери замість ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та невилучення фінансових документів, які б підтвердили отримання вищезазначеними особами повернення фінансової допомоги а також коштів на закупівлю матеріалів не впливає на обсяг пред`явленого їй обвинувачення та доведеність її вини у інкримінованих злочинах та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, наведених в оскарженому вироку.
Тобто усі питання щодо усунення можливої неповноти або неправильності досудового слідства вирішувалися в ході самого слідства та в ході судового розгляду справи. Крім того в результаті судового розгляду справи в судових дебатах як підсудною, так і її захисником питання про направлення справи на додаткове розслідування не ставилося, а вимагалося постановлення виправдувального вироку.
Таким чином підстав для направлення справи а додаткове розслідування в ході її апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.
Що ж стосується доводів апелянта ОСОБА_6 про необгрутованість задоволення цивільного позову , то слід зазначити, що відповідно до навної в матеріалах кримінальної справи позовної заяви (т. 4 а.с. 100) директор ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД ОСОБА_10 в інтересах підприємства звернулася з позовом до ОСОБА_22 про стягнення з останньої на користь товариства збитків, заданих її злочиними діями у сумі 119515 грн. При цьому ніяких доказів того, що ОСОБА_10 звернулася з вказаним позовом як фізична особа, а не як директор підприємства, у повноваження якого входить представництво інтересів зазначеної юридичної особи, апелянтом не наведено. Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_10 просила стягнути відповіді збитки саме на користь товариства, а не на свою користь як фізичної особи. Той факт, що в позовній заяві ОСОБА_10 у якості позивача зазначила себе без вказівки на свою посаду, не впливає на правильність висновків суду про задоволення позову на користь підприємства. Крім того відповідно до постанови слідчого від 08.06.2010 року цивільним позивачем по справі визнано саме ТОВ ВКФ «Гарант» ЛТД, а не фізичну особу ОСОБА_10 . Таким чином підстав для відмови у задоволенні зазначеного цивільного позову у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_10 , на думку підсудної та її захисника права на звернення з таким позовом, відсутні.
З огляду на викладене, досудове та судове слідство проведено з достатньою повнотою, підстав для скасування вироку суду за доводами апеляційної скарги підсудної та направлення справи на додаткове розслідування не встановлено.
Разом з тим не підлягає задоволенню і апеляційна скарга прокурора щодо м`якості призначеного покарання.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що суд при призначенні ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, зазначених вимог закону дотримався.
Так ОСОБА_6 вчинила злочини у сфері службової діяльності і злочин проти власності, один з яких є злочином середньої тяжкості, інший відноситься до категорії тяжких злочинів. Обтяжуючих та пом`якшуючих обставин покарання судом першої інстанції не встановлено. Судом також правильно виключено із обвинувачення обтяжуюча покарання обставина - вчинення злочину повторно, оскільки вона є кваліфікуючою ознакою злочину.
Покарання засудженій ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено в межах санкцій ч.2 ст.366, ч.4 ст.191 КК України із врахуванням вимог ст.65 КК України. При його визначенні, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, наслідки, які від нього настали. Судом враховано особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, самостійно виховувала доньку. Також судом враховано вік підсудної, стан її здоров`я, поведінку до вчинення злочину, її минуле, склад сім`ї, тому суд з урахуванням всіх обставин справи першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення ним нею злочинів є покарання, не пов`язане з позбавленням волі та застосував звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. Враховуючи те, що злочин, передбачений ч.2 ст.366 КК України відповідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, та станом на дату постановлення вироку судом першої інстанції минуло більше п`яти років з моменту його вчинення, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_6 відповідно п.3 ч.1 ст.49 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що вирок суду в частині призначення покарання є необґрунтованим та не вмотивованим, оскільки судом під час розгляду справи пом`якшуючих покарання обставин не встановлено, а всі обставини, які врахував суд при призначенні покарання, є лише характеризуючими даними особи і не повинні враховуватися при призначенні покарання, є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та наведеними вище доводами. Всі обставини, які впливають на вид та розмір покарання були враховані судом першої інстанції при призначення ОСОБА_6 покарання. Крім того, судом при призначенні покарання враховано, що ОСОБА_6 не визнавала вини в ході досудового слідства та судового розгляду справи. При цьому слід зазначити, що невизнання підсудною своє вини в інкримінованих їй злочинах не є безумовною перешкодою у відповідності до кримінального закону для призначення їй покарання з іспитовим строком, якщо суд з урахванням усіх інши обставин по справі та особи підсудної прийде до висновку про можливість застосування такого звільнення від призначеного покарання з випробуванням, що і було здійснено судом першої інстанції в даному випадку. Таким чином судом вірно встановлено, що виправлення засудженої можливе без відбування призначеного покарання. У відповідності до положень ст..ст. 75, 76 КК України.
Підстави для скасування чи зміни вироку суду, передбачені ст.. 367 КПК України, відсутні.
Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційні скарги засудженої ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.366 КК, п.3 ч.1 ст.49, ч.4 ст.191, ст.ст.75,76, КК України, - без зміни.
Ухвала набирає чинності негайно, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом одного місяця з моменту проголошення.
Судді: