ВИРОК
Іменем України
16.08.2016 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №№ 0002597 від 24 липня 2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища міського типу Котельва, Полтавської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

встановив:
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , 23.07.2016 року близько 23.17 год., маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії були непомічені іншими особами, знаходячись у торговому залі магазину № 68 ТОВ «Фоззі Фуд», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 179, шляхом вільного доступу, таємно викрав продукти харчування на загальну суму 152,32 гривень, відповідно до довідки виданої ТОВ «Фоззі - Фуд», а саме: сир марки «Valtaro» Пармиджано Реджано Меццано 41% кор/мол у кількості одна штука, крабові палички сніжного краба охолоджені у кількості одна штука, ковбаса «Забіяка Ветчинная» п/к 1 с вагою 0,262 кг, набір пивний холодного копчення в/у СП вагою 0,094 кг, як наслідок, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено, з причин, які не залежали від його волі, так як його дії були помічені працівниками охорони магазину № 68 ТОВ «Фоззі - Фуд».

Відтак, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 , оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив що з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії були непомічені іншими особами, знаходячись у торговому залі магазину № 68 ТОВ «Фоззі Фуд», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 179, шляхом вільного доступу, таємно викрав продукти харчування на суму 152,32 гривень. Подав до суду заяву про визнання винуватості, не заперечує проти недослідження доказів щодо встановлення вини, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому протиправного, кримінально караного діяння, враховуючи той факт, що учасники судового процесу не оспорюють фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони розуміють зміст цих обставин, заслухавши думку прокурора, суд, у відповідності до положень ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним подальше дослідження інших доказів відносно обставин, які не оспорюються учасниками судового процесу, сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій у суду немає.

Проаналізувавши докази надані стороною обвинувачення, покази самого обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та призначає покарання у межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу.

За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має на меті не тільки кару, а має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відтак, суд, враховує особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризуючі дані обвинуваченого, згідно представлених суду документів - виключно позитивних, те що на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває та наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" та приходить до висновку, що перелічені обставини вказують на те, що обвинувачений має здатність виправитися без реального відбування покарання та досягнути мети покарання без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять гривень) грн., 00коп.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1