Справа 638/7937/16-к
Провадження 1-КП/638/495/16
Дзержинський районний суд м.Харкова
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року
Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000757 , внесений до ЄРДР 23.07.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , командира бойової машини, командира відділення, молодшого сержанта, призваного 20.05.2004 до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу в Збройних Силах України на підставі контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 07.11.2014 укладеному між Міністерством оборони України в особі Командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 з одного боку та громадянином України (військовослужбовцем) ОСОБА_6 з іншого боку, одруженого, має двох малолітніх дітей (2008 та 2012 р.н.), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 07.11.2014 року проходить військову службу за контрактом в військовій частині польовій пошті НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно з наказом командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 №238 від 07.11.2014 року , солдат ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду гранатометника механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону.

Наказом командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 від 19.11.2014 року солдат ОСОБА_6 був відряджений поблизу м. Донецьк, Донецької області для виконання завдань, згідно закону України «Про боротьбу з тероризмом».

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.

4Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_6 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Приблизно в травні 2015 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, солдат ОСОБА_6 , знаходячись поблизу взводно-опорного пункту № 251 в районі м. Донецьк, Донецької області, знайшов бойові припаси, а саме: один корпус ручної осколкової гранати РГД-5 з маркуванням -41-73 Т, один корпус гранати Ф-1 з маркуванням 107 6-78 Т, два запали типу «УЗРГМ» з маркуванням «154-77 УЗРГМ-583».

Солдат ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи, що вказані предмети являються бойовими припасами та маючи намір на їх незаконне придбання, носіння та зберігання, незаконно, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами), дозволу, шляхом привласнення знайдених бойових припасів придбав бойові припаси, а саме: один корпус ручної осколкової гранати РГД-5, один корпус гранати Ф-1, два запали типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які при з`єднанні складають одну ручну осколкову гранату РГД-5 та одну ручну осколкову гранату Ф-1 (висновок комплексної судової вибухотехнічної експертизи та експертизи з дослідження вибухових речовин №202 від 06.11.2015), які помістив у свою речову сумку та незаконно перевіз до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 за місцем дислокації під АДРЕСА_3 , де в подальшому вказані боєприпаси ОСОБА_6 зберігав та з речової сумки не викладав.

Так, в липні 2015 року, на підставі протоколу засідання атестаційної комісії №7 від 10 травня 2015 року військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 направлено на навчання до Військового коледжу сержантського складу Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, що дислокується у АДРЕСА_4 .

Прибувши 17.07.2015 року до спального приміщення вказаного навчального закладу, яке розташоване на четвертому поверсі будівлі № НОМЕР_2 , військового містечка № НОМЕР_3 , за адресою АДРЕСА_3 , солдат ОСОБА_6 поклав свою речову сумку, в якій

знаходились один корпус ручної осколкової гранати РГД-5 з маркуванням - 41-73 Т, один корпус гранати Ф-1 з маркуванням 107 6-78 Т, два запали типу «УЗРГМ» з маркуванням «154-77 УЗРГМ-583» під ліжко №19, де і незаконно зберігав зазначені бойові припаси.

23.7.2015року , близько 12-50 год. в ході проведення огляду місця події співробітниками військової прокуратури були виявлені та вилучені один корпус гранати РГД-5 з маркуванням - 41-73 Т, один корпус гранати Ф-1 з маркуванням 107 6-78 Т, два запали типу «УЗРГМ» з маркуванням «154-77 УЗРГМ-583».

Таким чином, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військовій частині польової пошти НОМЕР_1 , приблизно в травні 2015 року, точна дата в ході досудового розслідування невстановлена, знаходячись поблизу взводно-опорного пункту № 251 в районі м. Донецьк, Донецької області, знайшов бойові припаси, а саме: один корпус ручної осколкової гранати РГД-5 з маркуванням -41-73 Т, один корпус гранати Ф-1 з маркуванням 107 6-78 Т, два запали типу «УЗРГМ» з маркуванням «154-77 УЗРГМ-583». Після чого, діючи умисно, усвідомлюючи, що вказані предмети являються бойовими припасами та, маючи намір на їх незаконне придбання, носіння та зберігання, незаконно, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами), дозволу, шляхом привласнення знайдених бойових припасів придбав бойові припаси, а саме: один корпус ручної осколкової гранати РГД-5, один корпус гранати Ф-1, два запали типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які при з`єднанні складають одну ручну осколкову гранату РГД-5 та одну ручну осколкову гранату Ф-1 (висновок комплексної судової вибухотехнічної експертизи та експертизи з дослідження вибухових речовин №202 від 06.11.2015), які помістив у свою речову сумку та незаконно перевіз до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 за місцем дислокації під АДРЕСА_3 , де в подальшому вказані боєприпаси ОСОБА_6 зберігав. Прибувши 17.07.2015 до спального приміщення Військового коледжу сержантського складу Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яке розташоване на четвертому поверсі будівлі № НОМЕР_2 , військового містечка № НОМЕР_3 , за адресою АДРЕСА_3 , солдат ОСОБА_6 поклав свою речову сумку, в якій знаходились один корпус ручної осколкової гранати РГД-5 з маркуванням - 41- 73 Т, один корпус гранати Ф-1 з маркуванням 107 6-78 Т, два запали типу «УЗРГМ» з маркуванням «154-77 УЗРГМ-583» під ліжко №19, де і незаконно зберігав зазначені бойові припаси до моменту їх вилучення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення - злочину визнав , пояснив, що скоїв його при вищевказаних обставинах.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи правильність розуміння обвинуваченим змісту обставин події вчинених кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, той факт, що така позиція не викликає сумнівів у її добровільності та істинності , суд вирішив у кримінальному провадженні обмежитися допитом обвинуваченого та вивченням даних про його особу, не досліджуючи докази відносно обставин, які ніким не опорюються.

Вислухавши показання обвинуваченого, суд вважає, що його вина у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення- злочину знайшла підтвердження в процесі розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до вимог ст.. 66 КК України, обставинами, які пом"якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини.

Обставин, які згідно з вимогами ст.. 67 КК України, обтяжують покарання, не встановлено.

Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.. 12 КК України, не є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей , має стійкі соціальні зв"язки в місті проживання, з 07.11.2014 року проходить військову службу за контрактом в військовій частині польовій пошті НОМЕР_1 , визнав свою вину та щиро покаявся. Також суду приймає до уваги той факт, що тяжких наслідків вчиненими правопорушеннями не спричинено. У зв`язку з тим, що кримінальнім правопорушенням матеріальної та моральної шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся.

При призначенні покарання за скоєне, суд враховує відомості про особу обвинуваченого та доходить висновку, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого є можливим без застосування до нього покарання, пов"язанного з позбавленням волі.

По кримінальному провадженню є речові докази-

2 металевих предмети, зовні схожі на гранати, та 2 предмети, зовні схожі на запали до гранат, які упаковані в 2 картонні коробки, які знаходяться в пакеті з біркою "Висновок експерта № 202-15", передані на відповідальне зберігання начальнику складу СЗ ХУПС ОСОБА_8 .

По кримінальному провадженню є процесуальні витрати, пов"язані з залученням експертів у зв"язку з проведенням під час досудового розслідування судової вибухо - технічної експертизи № 202 від 06.11.2015 року в розмірі 2215,92 грн. Експертиза виконана за рахунок бюджету України та підлягають відшкодуванню за рахунок ОСОБА_6 .

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення -злочину , передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 ( один ) рік .
Нагляд за дотриманням ОСОБА_6 вимог ст.. 75 КК України на час проходження військової служби покласти на командира військової частини НОМЕР_1 .
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально- виконавчої інспекції;
Нагляд за виконанням вироку суду в частині призначеного покарання покласти на військового прокурора Луганського гарнізону сил АТО.

Речові докази -2 металевих предмети, зовні схожі на гранати, та 2 предмети, зовні схожі на запали до гранат, які упаковані в 2 картонні коробки, які знаходяться в пакеті з біркою "Висновок експерта № 202-15",знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на рахунок бюджету України судові витрати в розмірі 2 215,92 грн. (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м.Харкова).

Копія вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1