Справа№ 640/2116/16-к
н/п 1-кп/640/258/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2016 Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, із середньою технічною освітою, офіційно не працюючого, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.06.2003 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 187 КК України до3 років позбавлення волі; 06.02.2008 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі; 29.12.2008 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, 71,72 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 28.03.2011 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-
В С Т А Н О В И ЛА :
14.12.2015 р. о 13:00 годині ОСОБА_9 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з раніше знайомим ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті особи та бажаючи їх настання, використовуючи сокиру, яка знаходилась у приміщенні вказаної квартири, тримаючи її в руці, наніс ОСОБА_7 не менше 3 ударів в область голови, яка є життєво важливим органом людини, чим спричинив згідно з висновками судово - медичних експертиз № № 1309-А/15, 73-А/16 наступні тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма з наявністю забитих ран потиличної області, верхньої губи, ушибленно - рубаною рани лобної ділянки, клінічний прояв струсу головного мозку, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину в замаху на вбивство не визнав, зазначивши, що він наносив удари потерпілому ОСОБА_7 , але наміру вбивати не мав. Також зазначив що його дії спровокував сам потерпілий, коли зробив йому зауваження відносно того, що він висловився нецензурною лайкою і наніс йому удар кулаком у праве око. Він потерпілому відповів, наніс йому удар кулаком у губу, пішла кров. Потерпілий вийшов із кімнати де вони знаходились, взяв сокиру, яка лежала біля тумбочки і нею замахнувся на нього. Він вихватив у нього сокиру і легенько вдарив його у лобову частину голови. Від удару потерпілий присів, потім пішов на нього і він вдарив сокирою його по голові, а потім відразу відніс сокиру до іншої кімнати. Коли повернувся потерпілий тримався за голову, з рани пішла кров, його цивільна дружина ОСОБА_10 викликала швидку допомогу.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він з обвинуваченим ОСОБА_9 знайомий з дитинства. 13.12.2015 р. він зустрівся з ОСОБА_9 де в квартирі за місцем мешкання ОСОБА_9 розпивали спиртні напої та він залишився ночувати. Ще пізно у вечері ОСОБА_9 з невідомої причини хапався за ніж та бігав по квартирі. Його цивільна дружина ОСОБА_11 забрала у нього ніж та сховала. Вранці 14.12.2015 р. він з ОСОБА_9 пішли до магазину, купили пляшку горілки і, знаходячись в одній із кімнат квартири, почали розпивати горілку. Випили по чарці, а потім ОСОБА_9 почав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_12 . Він йому зробив зауваження з приводу відносин ОСОБА_9 і його цивільної дружини ОСОБА_12 та між ними виникла словена сварка. Після чого ОСОБА_9 встав із-за столу і вийшов із кімнати, повернувся з сокирою в руках і став наносити йому удари по голові. Від першого удару він ухилився, але ОСОБА_9 вдарив сокирою в потиличну частину його голови, а потім ОСОБА_9 наніс сокирою йому удар в лобну частину голови та по губі. Відчуваючи загрозу для свого життя, він вихватив у ОСОБА_9 сокиру і передав ОСОБА_12 . Потім ОСОБА_12 оказувала йому першу медичну допомогу, викликала швидку, яка відвезла його до лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги. Лікарі поставили йому діагноз: черепно-мозкова травма та садна головного мозку. В лікарні він перебував з 14.12.2015 р. по 24.12.2015 р.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що вона є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_9 13.12.2015 р. до них додому прийшов ОСОБА_7 та залишився ночувати. У ранці 14.12.2015 р. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 ходили до магазину і купили спиртні напої. Вході вживання спиртного ОСОБА_9 почав висловлюватись нецензурною лайкою. ОСОБА_7 зробив йому зауваження і між ними виникла сварка. ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_9 в око, на що ОСОБА_9 йому відповів. ОСОБА_7 перший схопив сокиру і замахнувся на ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , захищаючись, вихватив сокиру та тупою частиною наніс удари ОСОБА_7 по голові.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона працює лікарем на станції швидкої медичної допомоги № 1007-9. 14.12.2015 року о 14.04 год. на виклик вона приїхала до квартири за адресою: АДРЕСА_1 квартирі знаходився чоловік у якого на голові в потиличній області малися ушкодження розсічена рана , була сильна кровотеча. Вона надала йому медичну допомогу і доставила до четвертої лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що вона працює в магазині у відділі спиртних напоїв, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Тимуровців, 15. ОСОБА_15 приходив до магазину та купляв спиртні напої, але точної дати вказати не може, не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засідання показала, що вона є сусідкою ОСОБА_9 . Її квартира розташована на одній площадці з квартирою у якій мешкає ОСОБА_9 . Не пам`ятає коли, зі слів поліції вона дізналася, що трапилося у квартирі ОСОБА_9 , однак з його квартири ніяких криків, шумів не чула.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що вона є матір`ю обвинуваченого. Очевидцем даної події вона не була, зі слів сусідів їй стало відомо, що трапилося між ОСОБА_7 і її сином ОСОБА_9 .
Протоколом огляду місця події від 14.12.2015 р. та ілюстративними матеріалами зафіксовано, що в будинку АДРЕСА_1 виявлено сліди бурого кольору та вилучено сокиру (а/с. 88-94).
Згідно висновків судово-медичних експертиз №1309-А/15, №73-А/16 слідує, що у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з наявністю забійних ран потиличної області, верхньої губи, забійної рубаної рани лобної ділянки, клінічний прояв струсу головного мозку, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження не могли утворитись внаслідок падіння на тверду поверхню (а.с.95-96, 97-98). Що також підтверджує свідчення ОСОБА_7 стосовно кількості нанесених йому ударів, а також способу їх нанесення та спростовує покази обвинуваченого та свідка ОСОБА_12 .
Згідно висновку експерта відділення №1 відділу СМЕ трупів ХОБСМЕ ОСОБА_17 № 171-А/16 від 08.02.2016 р. встановлено, що в область голови ОСОБА_18 нанесено не менше трьох ударів (а/с. 99-100).
Згідно висновку експерта-цитолога відділення судово-медичної цитології ХОБСМЕ ОСОБА_19 на сокирі маються сліди крові (а/с. 111-115).
Згідно висновків експертів-імунологів ХОБСМЕ № 3107-И/15 від 30.12.2015 р., № 3106-И/15 від 31.12.2015 р., № 3110-И/15 від 19.01.2016 р., № 3109-И/15 від 29.01.2016 р., № 3105-И/15 від 30.12.2015 р., встановлено, що за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 була виявлена кров, яка нележить ОСОБА_18 (а/с. 116-127).
Висновком експерта-імунолога ХОБСМЕ ОСОБА_20 № 3007-И/15 від 16.12.2015 р., встановлено, що кров ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемагглютинином анти-В (а/с. 128).
Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 винний у вчинені інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.15, ч.1ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_9 в тій частині, що він не мав наміру на навмисне вбивство потерпілого і розцінює їх як спробу захисту з метою зменшення відповідальності за вчинений злочин.
Вирішуючи питання про направленість його умислу,суд вважає, що завдаючи три удари сокирою у життєво важливий орган голову, ОСОБА_9 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, а смерть ОСОБА_7 не настала з причин, які не залежали від його волі, оскільки завдавши тілесного ушкодження, він був зупинений потерпілим, який вихватив у нього сокиру.
Суд також критично відноситься до показань свідка ОСОБА_12 цивільної дружини обвинуваченого, які остання надала для того, щоб ОСОБА_9 уникнув кримінальної відповідальності за скоєний ним злочин, оскільки вони спростовуються показами потерпілого ОСОБА_7 та висновками судово-медичних експертиз.
Відповідно до роз`яснень п.22 Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочин проти життя та здоров`я особи» Судова практика, повністю поділяє точку зору, згідно з якою прямий умисел має місце, зокрема, у випадках, коли винний усвідомлював, що внаслідок його дій з невідворотністю настає смерть іншої людини. Завдання ушкоджень в життєво важливі органи тіла, які, як правило, спричиняють смерть потерпілого, але не призвели до смертельного наслідку лише через випадковий збіг обставин, незалежних від волі винного, належить кваліфікувати не за наслідками, що сталися, а як замах на умисне вбивство.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує обставини скоєння кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 90 від 01.02.2016 р. в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні діяння виявляв ознаки дисоціального розладу особистості, синдром залежності від психостимуляторів, період утримання, знаходився у стані гострої неускладеної алкогольної інтоксикації, міг розуміти та керувати своїми діями (а/с. 137-139). Згідно акту № 32 від 28.01.2016 р., та довідки № 45 від 05.01.2016 р. з КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_9 перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2010 року з синдромом залежності від алкоголю(а/с. 140-142). На обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Згідно інформації про особу ОСОБА_9 , виданою начальником сектору Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_21 , останній неодноразово судимий, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання від сусідів поступали скарги стосовно поведінки ОСОБА_9 та його систематичного розпивання спиртних напоїв за вищевказаною адресою із різним контингентом осіб, які ведуть аморальний спосіб життя (а/с. 145).
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння,
З урахуванням обставин справи суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст.115 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ст. 126 КПК України суд стягує з засудженого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення дактилоскопічних експертиз у розмірі 1227,60 грн.
Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів
З А С У Д И ЛА :
Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 14 грудня 2015 року до дня набрання вироком законної сили, враховуючи вимоги ч.5 ст..72 КК України (в редакції Закону України від 25.11.2015 року № 838-УШ), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили продовжити, але не більше 60 днів, тобто до 11 листопада 2016 року. Тримати під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27).
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 компенсацію моральної шкоди у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень. В інший частині позову ОСОБА_7 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення судових дактилоскопічних експертиз у розмірі 1227,60 грн.
Речові докази: сокиру,спортивні штани, два фрагмента килима з плямами бурого кольору, чоловічі труси, фрагмент тканини з плямами бурого кольору, скляну пляшку, змиви рідини бурого кольору з відра, раковини, які зберігаються у камері схову Київського відділу поліції м.Харкова знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженним в той же строк з дня отримання копії вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3