Справа № 301/1266/16-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.09.2016 м. Ужгород
Ухвала суду мотивована тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам, оскільки слідством дату вчинення кримінального правопорушення зазначено 13.09.2016 року, проте фактично інкримінований ОСОБА_7 злочин вчинено 13.09.2013 року. Крім цього, слідством доданий до обвинувального акту його переклад всупереч ч. 4 ст. 29 КПК України не засвідчений перекладачем.

В поданій апеляційній скарзі прокурор не погоджується з ухвалою суду, вказує що вона є незаконною та підлягає скасуванню, просить призначити новий розгляд провадження зі стадії підготовчого засідання в суді першої інстанції. Вказує на те, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, а зазначена дата вчинення кримінального правопорушення 13.09.2016 року є технічною опискою і в реєстрі матеріалів досудового розслідування міститься вірна дата вчинення злочину. Вважає повернення обвинувального акту прокурору формальним, оскільки судом не наведено недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Посилається на те, що до обвинувального акту долучено розписку ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 та перекладача ОСОБА_9 про отримання обвинуваченим процесуальних документів, а тому висновки суду про недотримання вимог щодо їхнього перекладу є помилковими.

У запереченні на апеляційну скаргу прокурора представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні може прийняти рішення про повернення обвинувального акту у випадку, якщо останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги підстави, з яких обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 був повернутий прокурору, колегія суддів вважає, що висновки суду ґрунтуються на процесуальному законі та є правильними.

Так, посилання прокурора на наявність в обвинувальному акті механічної помилки щодо дати вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, зокрема, зазначення в ньому дати скоєння такого 13.09.2016 року замість 13.09.2013 року, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, а наявність неточних відомостей в обвинувальному акті не тільки порушує право обвинуваченого на обізнаність із сутністю пред`явленого обвинувачення, але одночасно унеможливлює справедливий розгляд справи судом.

Також є обґрунтованим висновок суду про невідповідність обвинувального акту вимогам закону внаслідок неналежного засвідчення перекладу обвинувального акту перекладачем, який був залучений слідчим, оскільки відсутність такого тягне повернення обвинувального акту прокурору згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

До обвинувального акта долучена розписка підозрюваного про отримання ним обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, але відсутні відомості про те, на якій мові йому вручено обвинувальний акт та хто саме робив його переклад з державної мови на іншу. Обвинувальний акт ОСОБА_7 хоч і вручався в перекладі на російську мову, але такий переклад був здійснений без дотримання вимог ст.ст. 29,68 КПК України, що привело до порушення права обвинуваченого на захист, яке може бути усунуте лише в результаті виконання прокурором, з огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 42, ст. 68 КПК України, вимог ст. 293 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не були дотримані положення ч. 2, 4 ст. 291, ст. 293, ст. 42 КПК України, як обґрунтовано про це зазначив суд першої інстанції в ухвалі, що є підставою для повернення прокурору обвинувального акта і свідчить про неспроможність доводів прокурора в цій частині.

Що стосується висновків суду, про невідповідність формулювання обвинувачення фактичним обставинам провадження, то такі не ґрунтуються на матеріалах провадження і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час прийняття судом рішення про повернення обвинувального акта прокурору, які б були підставами для його скасування, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду зміні шляхом виключення посилань суду на обставини, які не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Іршавського районного суду від 27 липня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, змінити.

Виключити з обвинувального акту у кримінальному провадження № 00001269 від 25.09.2013 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, висновки суду про невідповідність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення фактичним обставинам справи.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: