Провадження № 1-кп/643/752/16
Справа № 643/9370/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0004826 від 16.06.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно заволодів чужим майном при наступних обставинах:
Так, ОСОБА_5 , 16.06.2016, близько 07.30, знаходячись на території ринку «Академіка Барабашова» біля торгівельного контейнеру № 21В503 по вул. Раєвській м. Харкова, будучи без офіційного працевлаштування, за дорученням свого роботодавця ОСОБА_4 отримав велозапчастини, що належать останньому, які погрузив на тачку та відвіз їх за адресою: АДРЕСА_2 , до покупця ОСОБА_6 , за що отримав від останнього грошові кошти у розмірі 10465 (десять тисяч чотириста шістдесят п`ять) гривень, які в подальшому повинен був передати ОСОБА_4 . Однак, ОСОБА_5 , діючи таємно за раптово виниклим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, і реалізуючи його з корисливих мотивів, за відсутності власника товару ОСОБА_4 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, грошові кошти в розмірі 10465 гривень та тачку для перевезення вантажу, вартістю 3060 (три тисячі шістдесят) гривень згідно з висновком експерта № 227 від 11.07.2016, які належали ОСОБА_4 , не повернув, розпорядившись в подальшому грошовими коштами на власний розсуд, витративши їх на власні потреби, а тачку для перевезення вантажу залишив без нагляду на території ринку «Академіка Барабашова» м. Харкова, чим довів свій злочинний намір до кінця та обернув викрадене на власну користь.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 в частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 13525 грн. визнав у повному обсязі, в частині відшкодування моральної шкоди не визнав, оскільки ОСОБА_4 , як роботодавець, на роботу його не оформлював, за роботу платив менше, ніж обіцяв, та створював нестерпні умови для роботи. Не зміг до цього часу відшкодувати потерпілому моральну шкоду, оскільки в той же день, 16.06.2016 року потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та був вимушений тривалий час лікуватися.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно

розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у

такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги в частині відшкодування йому матеріальної шкоди у розмірі 13525 грн., оскільки ані викраденого майна, ані грошей йому не повернули. Моральну шкоду, спричинену злочином, він оцінив у 5000 грн., оскільки внаслідок викрадення його речей він погано себе почувається, вимушений відвідувати державні установи. При цьому потерпілий не має можливості надати належні докази на підтвердження відвідування медичних установ.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, має постійне місце мешкання. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступень тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, данні про його особистість, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Судових витрат не має.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд задовольняє частково та стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, на відшкодування матеріальної шкоди 13525 грн. та на відшкодування моральної шкоди 1500 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди суд відмовляє за недоведеністю потерпілим своїх позовних вимог.

Запобіжний захід суд не обирає, оскільки останній не був обраний обвинуваченому в ході досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 на корить ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди 13525 (тринадцять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 відмовити.
Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Прокурору та засудженому копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1