Справа № 570/4740/15-к
номер провадження 1-кп/570/29/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2016 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
законного представника
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника кримінальної поліції ОСОБА_8 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001374 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тайкури Рвненського району Рівненської області, громадянина України, одруженого, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, який має базову загальну середню освіту, не працюючого, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 19 вересня 2015 року близько 22 години 30 хвилин, перебуваючи в альтанці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться по АДРЕСА_2 , вступив в статеві зносини з неповнолітньою ОСОБА_4 , яка не досягла статевої зрілості.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні ним умисних дій, які виразились у статевих зносинах з особою, яка не досягла статевої зрілості ОСОБА_4 , не визнав. Суду показав, що дійсно у нього був добровільний статевий акт з ОСОБА_4 , але не 19 вересня 2015 року близько 22 години 30 хвилин, а 20 вересня 2015 року о 01 годині ночі. Підтвердив суду, що статевий акт відбувся в альтанці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться по АДРЕСА_2 . Повідомив суду про те, що дійсно думав, що потерпіла є повнолітньою, оскільки під час знайомства вона повідомила, що їй вже є 18 років.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним умисних дій, які виразились у статевих зносинах з особою, яка не досягла статевої зрілості доведена.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала показання, що дійсно 19 вересня 2015 у вечірню пору доби у неї було два статеві акти з ОСОБА_6 , що ці дії тривали орієнтовно з 22 години 30 хвилин протягом двох годин. Пояснила суду, що повідомляла ОСОБА_6 про те, що їй є лише 15 років. Також пояснила суду, що дійсно не чинила опір ОСОБА_6 , оскільки дуже боялася останнього.
Згідно даних клінічного дослідження, зафіксованих у висновку судово-психіатричної експертизи №408/15 від 21.10.2015, соматичний стан ОСОБА_4 відповідає віку.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні надав показання, що потерпіла навчається з ним у одній школі, та в одному класі з його дружиною. Вказаний свідок є родичем обвинуваченого.
Згідно інформації з висновку судово-психіатричної експертизи №379/15 від 21.10.2015, ОСОБА_6 на момент скоєння злочину будь-яким психічним захворюванням не страждав, в тимчасовому розладі психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; в стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який міг вплинути на його поведінку не перебував. Відповідно до даних клінічного обстеження, що зафіксовані у вказаному висновку експерта, обвинувачений орієнтований достатньо, мислення звичайне, послідовне, логічне.
Крім того, сторона обвинувачення, зокрема прокурор у дебатах звернула увагу суду, що у обвинуваченого самого є дочка 2003 року народження, яка всього на три роки молодша від потерпілої ОСОБА_11 , тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 повинен був та міг усідомлювати, що потерпіла є неповнолітньою школяркою, якій всього 15 років; в його оточенні достатньо людей аналогічного віку з потерпілою ( ОСОБА_10 , його "цивільна" дружина (особа, з якою той проживає без реєстрації шлюбу), ОСОБА_12 (яку він також знає)), а тому обвинувачений міг і повинен був передбачити, що остання не досягла статевої зрілості.
Факт вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому діяння підтверджений також показаннями свідків. Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 розповіли, що повернувшись до будинку ОСОБА_13 , потерпіла розповіла про те, що у неї був статевий акт з ОСОБА_6 , про те, що подія відбувалася у альтанці (бесідці), що знаходиться поруч з магазином, та про те, що просила ОСОБА_6 не здійснювати статевий акт, бо їй лише 15 років.
Вивчивши судову практику у справах за ст. 155 КК України, судом з`ясовано, що суди приймаючи рішення у вказаних справах та обгрунтовуючи доведеність вини обвинувачених покладають в основу вироку показання потерпілої.
Така правова позиція прослідковується в: ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.02.2013 по справі №5-747км13, ухвалі Апеляційного суду Чернівецької області від 13.10.2013 по справі №11кп/794/134/13, у вироці Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08.08.2013 по справі №716/731/13-к.
Аналогічна правова позиція викладена в: ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.12.2012 по справі №5-4000км11, від 18.08.2011 у справі №5-2385км11, від 19.02.2013 по справі №5-747км13, в ухвалі колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області від 23.08.2012 у справі №11-1195/1211/1090/5896/12.
Суд критично сприймає показання підсудного, в яких він, визнаючи сам факт статевих зносин з потерпілою ОСОБА_4 , вказує, що вину не визнає, оскільки не знав, що вона не досягла віку статевої зрілості. Вказані пояснення спростовується вищенаведеними поясненнями та висновком експерта, викладеним вище (що вказує на те, що обвинувачений орієнтований достатньо, мислення звичайне, послідовне, логічне).
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_6 , які полягали в статевих зносинах з особою, яка не досягла статевої зрілості, за ч.1 ст.155 КК України. Крім того, суд критично сприймає позицію захисту щодо того, що подія статевого акту відбулася пізніше на дві години, а ніж зазначено в обвинувальному акті. Оскільки за поясненнями сторін відбулося два статеві акти з деяким проміжком, остання дія ОСОБА_6 дійсно відбулася о 01 годині 20 вересня 2015 року, з`ясовано судом, що процес добровільних статевих зносин тривав з перервами декілька годин. Однак за нормами кримінального права даний злочин є закінченим з моменту початку дій сексуального характеру з особою, яка не досягла статевої зрілості. Тому ані тривалість періоду, протягом якого тривали статеві зносини, ні час закінчення цих дій, ані на кваліфікацію, ані на встановлення часу закінчення кримінально-карного діяння не впливають.
Суд також критично відноситься до позиції захисника про те, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, оскільки він не усвідомлював того, що вступив у статеві зносини з особою, яка не досягла статевої зрілості, так як не знав, що потерпіла не досягла віку статевої зрілості. Захисник просила виправдати обвинуваченого у зв`язку із вищенаведеними доводами.
При призначенні покарання суд враховує позицію потерпілої, яка в своєму виступі у дебатах сказала, що пробачає обвинуваченого ОСОБА_6 та не наполягає на реальному позбавленні волі для нього. Обставини, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, прокурором заявлені не були та судом в судовому засіданні не встановлені.
Виходячи з наведених характеристик обвинуваченого суд погоджується з пропозицією прокурора про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк у 3 (три) роки. За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи позицію потерпілої та висловлену в судових дебатах думку прокурора, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_6 звільнити з випробуванням з іспитовим строком у два роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично, відповідно до ч. 3 ст. 13 КВК України, з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази по справі: одяг неповнолітньої ОСОБА_4 повернути потерпілій; резинку для волосся - повернути потерпілій; зразки волосся знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1