У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , розглянув клопотання ст. слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження № 0000143 від 03.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України про допит в судовому засіданні свідка, -

ВСТАНОВИВ:
Старшим слідчим другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області юрист 1 класу ОСОБА_2 здійснюється досудового розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000143, відомості про яке 03.03.2016 внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Одеської області у складі групи прокурорів, старшим якої призначено ОСОБА_3 , про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Досудовим розслідуванням установлено, що 29.11.2012 суддею Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_4 прийнято завідомо неправосудне рішення у справі № 2/1508/586/12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною, яким було визначено за позивачем право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано бюро технічної інвентаризації Великомихайлівського району Одеської області зареєструвати вказане рішення суду. У подальшому зазначене рішення 16.04.2015 скасовано рішенням Апеляційного суду Одеської області, як таке, що було розглянуте за відсутністю відповідача, без дослідження усіх обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Неповним дослідження обстав справи.

Так, як вбачається із матеріалів судової справи № 2/1508/586/12, позовна заява від ОСОБА_5 надійшла 19.10.2012 до Великомихайлівського районного суду Одеської області. У позовній заяві йшлось про те, що 21.09.2011 між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою:

АДРЕСА_1 , у той же час відповідач ухилився від нотаріального оформлення даної угоди, що стало підставою для звернення до суду. Зазначену справу розподілено на розгляд судді ОСОБА_4 , яким 19.10.2012 відкрито провадження по справі та призначено попереднє судове засідання на 29.11.2012.

Крім того, до подання позову, з невідомих причин суддею Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_4 15.10.2012 на адресу начальника Великомихайлівського БТІ ОСОБА_7 за

№ 2-214 направлено запит щодо проведення інвентаризації об`єкту нерухомого майна «Житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 та виготовлення технічного паспорту.

Водночас суддею Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_4 під час розгляду справи № 2/1508/586/12 не направлено жодного запиту для з`ясування питань щодо дійсної адреси проживання відповідача, що безперечно є порушенням норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило учасниками судового процесу, а саме спадкоємцю ОСОБА_8 реалізувати надані йому процесуальні права, у зв`язку з чим порушено засади рівності учасників процесу, змагальності сторін.

Також судом у протоколі попереднього судового засідання від 29.11.2012 зазначено, що ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Як вбачається з матеріалів справи № 2/1508/586/12, текст даної заяви відповідача надрукований та жодних відміток канцелярії не проставлено, а від руки лише написано ПІБ відповідача, дата та поставлено підпис. Беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_6 на цей час вже як шість років помер цього зробити не міг, можна обґрунтовано стверджувати, що дану заяву було сфальсифіковано невстановленою особою.

Окрім цього, судом було ухвалено рішення у попередньому судовому засіданні, яке призначене для підготовки справи до розгляду, у зв`язку з чим допущено істотні порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя та порушення правил суддівської етики.

Так, відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» ухвалюючи в попередньому судовому засіданні рішення, у зв`язку з визнанням відповідачем позову або закриваючи провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позови чи визнання укладеної між сторонами мирової угоди, суди повинні враховувати положення ст.ст. 174, 175 ЦПК України та до ухвалення відповідного судового рішення роз`яснювати сторонам наслідки вчинення відповідних процесуальних дій. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали у попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснення судом заходів з перевірки таких дій. Як вбачається із копії протоколу попереднього судового засідання та тексту рішення, судом вищевказані вимоги закону проігноровані.

Також відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Пленум Верховного суду України у п. 13 постанови № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних прав про визнання правочинів недійсними», роз`яснив, що вирішаючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. 210 та 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Проте, рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 29.11.2012 зазначеним вимогам не відповідає.

Так, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_8 на рішення суду установлено, що позивач ОСОБА_5 21.09.2011 з ОСОБА_6 уклав угоду купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на виконання якої він сплатив ОСОБА_6 5 000 гривень і останній передав ОСОБА_5 продане майно. Однак ця угода не була нотаріально посвідчена.

На підтвердження цих доводів ОСОБА_5 надав суду лише письмову заяву від імені ОСОБА_6 , про те, що останній вимоги визнає, заперечень за позовом не має, та просить суд розглянути справу без його участі.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 пояснив, що таку угоду він не укладав з ОСОБА_6 , а цей будинок йому було надано головою Великомихайлівської селищної ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦПК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За змістом ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у випадках, встановлених законом, правочин підлягає державній реєстрації. Договір, який підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, є укладеними з моменту державної реєстрації.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

За правилами ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Матеріалами справи достовірно встановлено, що ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 тому він не міг відчужувати це майно та бути відповідачем у справі.

Таким чином, оскільки матеріалами справи достовірно встановлено, що між сторонами взагалі не було укладено договір купівлі-продажу спірного будинку з його державною реєстрацією, тому угода, на яку посилається ОСОБА_5 , не може бути визнано дійсною на підставі ч. 2 ст. 220

ЦК України, а отже за такою угодою у відповідності до положень ст. 328

ЦК України за позивачем не може бути визнано і право власності на це нерухоме майно.

У порушення ст. 11 ЦПК України, суд першої інстанції вийшов за межі позовним вимог і зобов`язав БТІ Великомихайлівського району Одеської області зареєструвати це рішення суду, хоча таких вимог ОСОБА_5 не пред`являв.

Вирішуючи справу суд на вищевикладене не звернув уваги, розглянув справу у відсутності відповідача та без дослідження усіх обставини справи, унаслідок рішення з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального процесуального права, на неповно з`ясованих обставин, що мають значення для справи.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 повідомила, що за винесення суддею Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_4 судового рішення, яким буде задоволено позову її сина ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визначено за позивачем право власності на житловий будинок, розташований за адресою:

АДРЕСА_1 , остання за вказівкою судді передала помічнику судді Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 5 000 гривень.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 повідомив, що жодних грошових коштів від ОСОБА_9 та її сина ОСОБА_5 не отримував, а зазначені показання свідків стосуються їх намагання оговорити суддю Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_4 та самого свідка ОСОБА_10 .

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у проведенні додаткових слідчих, з метою усунення суперечностей між показаннями свідків

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у тому числі в одночасному допиті цих осіб.

Допит це передбачена кримінальним процесуальним законом слідча дія, яка полягає в одержанні слідчим, прокурором від свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, експерта показань про обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Стаття 225 КПК України передбачає допит свідка чи потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні, але у виняткових випадках. До таких випадків закон відносить існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, інші обставини, що можуть унеможливити їх допит у суді або вплинути на повноту чи достовірність показань. В такому разі сторона кримінального провадження має право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. Допит здійснюється в судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого в присутності сторін кримінального провадження з дотримання правил проведення допиту під час судового розгляду.

Оскільки усунення цих суперечностей має суттєве значення для забезпечення неупередженого розслідування у кримінальному провадженні.

Розглянувши зазначене клопотання слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, тому справа повинна бути призначеною до розгляду.

Керуючись ч. 1 ст. 225 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.

У судовому засіданні в приміщенні Приморського районного суду

м. Одеси за участю слідчого ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_11 , провести одночасний допит свідків ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рамках кримінального провадження № 0000143 від 03.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України

Призначити розгляд справи на 11.08.2016 року на 17.40 годину в залі № 107 Приморського райсуду м. Одеси.

До судового засідання викликати слідчого, прокурора та свідків ОСОБА_9 , явку яких визнати обов`язковою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

05.08.2016