Справа № 683/225/16-к
1-кп/683/31/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2016 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Григорівка Чаплинського району Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 3-ї групи, зареєстрованого і проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого:
1). 25 лютого 2004 року Козятинським райсудом Вінницької області за ч.3 ст.185, 15-185 ч.3, 70, 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
2). 18 травня 2006 року Старокостянтинівським райсудом за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 21 травня 2010 року умовно-достроково на підставі постанови Шепетівського міськрайонного суду від 14 травня 2010 року на невідбутий строк 10 міс.13 днів;
3). 13 грудня 2012 року Старокостянтинівським райсудом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 міс. позбавлення волі, звільненого 22 грудня 2014 року умовно-достроково на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2014 року на невідбутий строк 11 місяців 9 днів,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
29 жовтня 2015 року близько 2 години обвинувачений ОСОБА_6 з берега ставка, що знаходиться в с.Круча Старокостянтинівського району, таємно викрав коня вагою 400 кг вартістю 9200 грн., який належав потерпілому ОСОБА_4 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні зазначеного злочину визнав і підтвердив, що вночі 29 жовтня 2015 року в с.Круча Старокостянтинівського району викрав коня, якого намагався спочатку продати в смт. Ст.Синява Хмельницької області, а потім в м.Летичеві Хмельницької області, однак там був затриманий працівниками поліції.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Незалежно від показань обвинуваченого ОСОБА_6 , його винність у вчиненні крадіжки коня підтверджується наступними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що вночі 29 жовтня 2015 року невідома особа викрала належного йому коня, який пасся на березі ставка в с.Круча Старокостянтинівського району. Через деякий час працівники поліції повернули йому коня і від них він дізнався, що крадіжку скоїв обвинувачений.
За даними протоколу огляду від 4 листопада 2015 року працівники поліції в м.Летичеві вилучили в обвинуваченого коня.
Відповідно до акта зважування від 4 листопада 2015 року вага коня складає 400 кг.
Вартість одного кілограма живої ваги конини станом на 29 жовтня 2015 року складає 23 грн., що підтверджується даними довідки приватного підприємця.
Як убачається з розписки потерпілого ОСОБА_4 від 4 листопада 2015 року, йому повернуто викраденого коня.
Згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №700 від 23 листопада 2015 року ОСОБА_6 хоча виявляв та виявляє органічний розлад особистості з помірно вираженими змінами, однак даний розлад не позбавляв і не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у таємному викрадені чужого майна вчиненому повторно, доведена, тому його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, зокрема, що він по місцю проживання характеризується позитивно, має вади у нервово-психічному стані, є інвалідом 3-ї групи, неодноразово судимий за крадіжки чужого майна, інкримінований злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують його покарання у справі не встановлено.
При обранні виду та розміру покарання суд враховує те, що потерпілому відшкодовані заподіяні збитки шляхом повернення викраденого майна.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в ізоляції від суспільства з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.
Оскільки ОСОБА_6 скоїв зазначений злочин під час умовно-дострокового звільнення, тому остаточне покарання йому слід визначити відповідно до вимог ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком.
Строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 в період з 4 по 6 листопада 2015 року відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З метою забезпечення виконання даного вироку при наявності ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_6 міру запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.
Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню згідно зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду від 13 грудня 2012 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (роки) роки 4 місяці.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 17 березня 2016 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 4 по 6 листопада 2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: кінь, який знаходиться у потерпілого ОСОБА_4 , - залишити ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старокостянтинівський райсуд, а ОСОБА_6 у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом. Суддя ОСОБА_1