У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5
суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 24 листопада 2016 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд судових рішень щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України на п'ять років шість місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 4 грудня 2014 року вказаний вирок залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року зазначені судові рішення залишено без зміни.

У заяві ОСОБА_4 порушує питання про перегляд судових рішень щодо нього з підстав передбачених пунктами 1, 2, 3 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), посилаючись на неоднакове застосування однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність та на невідповідність рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України, в частині кваліфікації його дій, а також на неоднакове застосування однієї і тієї самої норми права, передбаченої КПК, щодо оцінки доказів, повноти їх дослідження, вимог до апеляційного і касаційного провадження та змісту судових рішень. Просить скасувати судові рішення щодо нього, а справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

До заяви засуджений додає копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 квітня 2014 року, 9 липня 2015 року, 17 грудня 2015 року та 26 травня 2016 року, а також копію постанови Верховного Суду України від 27 листопада 2014 року.

Одночасно заявник порушує питання про поновлення йому строку для подання заяви до Верховного Суду України про перегляд судових рішень.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву засудженого та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів встановила наступне.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 447 КПК встановлені процесуальні строки подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України. За цією нормою закону заява про перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2 статті 445 КПК, може бути подана протягом трьох місяців з дня ухвалення оскарженого або порівнюваного рішень суду касаційної інстанції, а з підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 КПК, - з дня ухвалення оскаржуваного рішення суду касаційної інстанції або дня прийняття постанови Верховного Суду України з висновком про застосування норм права.

Згідно з положеннями частини шостої статті 447 КПК у разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк.

Відповідно до копій долучених до заяви документів ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо ОСОБА_4 постановлена 30 вересня 2015 року, а заяву про перегляд вказаного судового рішення, згідно ідентифікатора поштового відправлення, що міститься на конверті, подано до Верховного Суду України 16 листопада 2016 року, тобто понад встановлений строк.

Судові рішення, що долучені заявником як порівнювані, також постановлені понад тримісячний процесуальний термін, передбачений частинами першою та другою статті 447 КПК, для подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень (останнє рішення постановлено 26 травня 2016 року).

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у передбачений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Із змісту заяви засуджений як на поважну причину пропуску строку посилається на те, що він тривалий час вимушений був збирати копії оскаржуваних судових рішень та підбирати необхідні рішення касаційного суду, в яких неоднаково застосовано норми матеріального і кримінального процесуального права.

Разом з тим, як убачається з наявних матеріалів провадження, ОСОБА_4 в установлений законом строк вже звертався 12 липня 2016 року із аналогічною заявою про перегляд цих же судових рішень щодо нього і при цьому долучав ті ж самі судові рішення для порівняння. За результатами розгляду заяви у допуску справи до провадження Верховного Суду України засудженому відмовлено.

З огляду на викладене наведені засудженим обставини не можна вважати підтвердженням поважності причин пропуску строку на подачу даної заяви, а тому у задоволенні клопотання про поновлення цього строку слід відмовити, а заяву засудженого залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись частиною шостою статті 447, статтею 450 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на подання заяви про перегляд судових рішень щодо нього.

Заяву засудженого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_5