Єдиний унікальний № 500/3061/15-к
Провадження № 1-кп/500/76/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України
про закриття кримінального провадження,
у зв`язку з примиренням винного з потерпілим
27 травня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000852, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

встановив:
02 квітня 2015 року, приблизно о 02:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на підставі раптово виниклих неприязних відносин, наніс удар кулаком по обличчю ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_5 , не маючи умислу на заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, штовхнув ОСОБА_6 у ліве плече, від чого той впав і, ударившись головою о кам`яну плиту, що знаходилась у дворі його домоволодіння, одержав тяжку відкриту черепно-мозкову травму в формі забиття головного мозку, багато-уламкового вдавленого перелому правої скроневої кістки, синців на верхньому і нижньому віках лівого та правого очей, на переніссі, у верхній третині спинки носа, забитої рани на правій вушній раковині, саден в лівій тім`яно-скроневої області, які згідно висновку експерта № 144 від 09.04.2015 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, щиро розкаявся та пояснив, що 02.04.2015 р. вночі, коли він та ОСОБА_7 прийшли до потерпілого ОСОБА_6 , під час розмови між ним і потерпілим ОСОБА_6 виник конфлікт, і він завдав кулаком руки удар потерпілому в перенісся. Після він штовхнув потерпілого ОСОБА_6 , від чого той впав на правий бік головою на бетонну доріжку. Коли він вже збирався виходити, він підняв з землі шматок застиглої глини і кинув в напрямку потерпілого, і вказаний шматок впав неподалік від потерпілого і розсипався. Вранці наступного дня він пішов до дому до потерпілого, проте нікого не виявилося. Зі слів слідчого, він дізнався, що потерпілий потрапив у лікарню. Його мати цікавилася у потерпілого чи необхідна допомога та передала потерпілому 1 600 грн. на лікування. Він, а також його мати приносили потерпілому їжу. На теперішній час потерпілий ніяких претензій не пред`являє. Вони примирилися, у нього з потерпілим гарні стосунки. Він жалкує, що так відбулося, він просив вибачення у потерпілого. Він розуміє, що між його незаконними діями та ушкодженнями потерпілого існує причинний зв`язок.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у необережному тяжкому тілесному ушкодженні в повному обсязі також підтверджується такими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що до нього додому прийшли ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , які попросили дати цигарок. Спочатку ОСОБА_5 біля хвіртки завдав йому удар в перенісся, після чого у дворі штовхнув його, від чого він впав на бетонну доріжку на праву сторону голови, на те місце, де в нього утворився перелом, і він відчув, як пішла кров. Крім того, ОСОБА_5 кинув в його бік шматком глини, який впав поряд з ним та розколовся. Потім його знайома промила та перебинтувала йому голову, права сторона якої була в крові, а вранці його відвезли до лікарні. ОСОБА_5 і його мати проходили до нього в лікарню. Вони цікавляться чим можна допомогти. Матеріальна шкода йому відшкодована повністю. Претензій матеріального характеру у нього до ОСОБА_5 немає. Вони з ОСОБА_5 помирилися та просить не карати його.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що приблизно о 21:00 годині він з ОСОБА_5 пішли за цигарками, проте, не придбавши їх, пішли до потерпілого ОСОБА_6 , що проживав неподалік. Однак, коли вони прийшли, то обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 посварилися. Перший удар ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 в обличчя, а також штовхнув того, від чого потерпілий впав на землю. Крім того, ОСОБА_5 кинув якійсь камінь в напрямку потерпілого. Наступного дня вони з ОСОБА_5 пішли до потерпілого, однак того не було.

Свідок захисту ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що являється матір`ю обвинуваченого ОСОБА_5 . На початку квітня 2015 року від працівників міліції вона дізналася про ці події. Наступного дня разом дільничним інспектором міліції вона поїхала в лікарню для того, щоб дізнатися про стан потерпілого ОСОБА_6 , оскільки її син був причетний до цього. Вона розмовляла зі ОСОБА_6 і той розповів їй, що ОСОБА_5 ввечері прийшов до нього додому, вони посварилися, той вдарив його кулаком в ніс, він впав на доріжку, а ОСОБА_5 кинув в того камінь, який впав поряд. Вона давала гроші на лікування потерпілого батьку ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_6 повернувся з лікарні вона приносила тому їжу. Також її син ОСОБА_5 приносив ОСОБА_6 їжу. Вона може позитивно охарактеризувати свого сина, той завжди дуже спокійний, працює за наймом, допомагає своїм сестрам. У випадку необхідності вони завжди будуть допомагати потерпілому. Вона передала потерпілому 1 600 грн., придбавала ліки, однак чеків у неї не збереглося.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що являється батьком потерпілого ОСОБА_6 . Наступного дня після цієї події йому подзвонили з лікарні і повідомили, що його син ОСОБА_6 потрапив у лікарню. Потерпілому ОСОБА_6 робили операцію у зв`язку з травмою голови. Коли він віз ОСОБА_6 у машині швидкої допомоги, той казав, що вночі двоє невідомих людей прийшли, напали на нього і побили. ОСОБА_8 один раз приїздила в лікарню до ОСОБА_6 . Через 23 дня ОСОБА_8 принесла 1 600 грн. ОСОБА_8 приходила і приносила продукти харчування.

Із заяви на ім`я начальника Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області (Далі Ізмаїльський МВ) від 03.04.2015 р., вбачається, що ОСОБА_6 просить вжити заходи до ОСОБА_10 , який в ніч на 02.04.2015 р., знаходячись в АДРЕСА_3 , завдав йому тілесні ушкодження (а.с. 37).

В ході огляду місця події, згідно даним протоколу від 02.04.2015 р., а також фототаблиці, доданій до нього, був оглянутий двір будинку АДРЕСА_2 , на території якого на ґрунті, на бетонній плиті перед вхідними дверима були виявлені сліди бурого кольору. З місця огляду вилучені 4 марлевих тампону, на які проведені змиви з ручки дверей в будинок, з бетонного покриття біля даних дверей, з порогу кімнати № 1, а також з двору будинку (з ґрунту), упаковку з-під пластиру (а.с. 38 44).

Згідно заяві від 02.04.2015 р. ОСОБА_9 добровільно видав працівникам міліції речі свого сина ОСОБА_6 , які були на ньому 02.04.2015 р. (а.с. 45).

Відповідно до заяви від 07.04.2015 р. ОСОБА_5 добровільно видав одяг, в якому він був одягнутий 02.04.2015 р. під час конфлікту зі ОСОБА_6 (а.с. 46).

Під час огляду предметів, згідно даним протоколу від 08.04.2015 р., були оглянуті чоловічі брюки чорного кольору та кросівки чоловічі білого і бордового кольорів, які належать підозрюваному ОСОБА_5 ; а також речі потерпілого ОСОБА_11 : светр чоловічий з довгими рукавами чорного кольору, по всій поверхні якого наявні плями крові невизначеної форми; чоловіча спортивна мастерка з довгими рукавами сірого кольору зі вставкою темно-сірого кольору, по всій поверхні наявні плями крові невизначеної форми; чоловічі штани ватні коричневого кольору по всій поверхні якого наявні плями крові невизначеної форми (а.с. 48).

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 144 від 09.04.2015 р., у ОСОБА_6 виявлена тяжка відкрита черепно-мозкова травма в формі забиття головного мозку, багато-уламкового вдавленого перелому правої скроневої кістки, синців на верхньому і нижньому віках лівого та правого очей, на переніссі, у верхній третині спинки носа, забитої рани на правій вушній раковині, саден в лівій тім`яно-скроневої області. Вказана черепно-мозкова травма являється результатом дії (ударів) тупими предметами, індивідуальні особливості яких в даних ушкодженнях не відобразилися, виникла незадовго до надходження потерпілого в стаціонар, могла утворитися 02.04.2015р. Відкрита черепно-мозкова травма в формі забиття головного мозку, багато-уламкового вдавленого перелому правої скроневої кістки, синців на верхньому і нижньому віках лівого та правого очей, на переніссі, у верхній третині спинки носа, забитої рани на правій вушній раковині, саден в лівій тім`яно-скроневої області викликала небезпечні для життя явища і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Вірогідніше за все, що взаєморозташування до травмуючих предметів неодноразово змінювалося (а.с. 51 52).

Згідно даним висновків судово-медичної імунологічної експертизи № 400 від 08.04.2015 р., на змивах з порогу кімнати, дверної ручки, бетонного покриття, з двору, упаковки пластиру, вилучених при огляді місця події, светрі потерпілого ОСОБА_6 виявлена кров людини, походження якої не виключене від ОСОБА_6 . На брюках підозрюваного ОСОБА_5 виявлена кров людини, походження якої не виключене від потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 53 56).

Під час проведення слідчих експериментів за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , згідно даним протоколів від 16.09.2015 р., 15.10.2015 р., а також від 12.02.2016 р., обвинувачений ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 докладно розповіли та показали на місці про обставини вчинення злочину, зокрема за допомогою манекена продемонстрували, як саме ОСОБА_5 завдав удар кулаком по обличчю ОСОБА_6 , після чого завдав ОСОБА_6 удар кулаком в плече, від чого той впав на землю на правий бік та його голова опинилася на шматку плити на правому боці, а також як кинув в бік потерпілого шматок глини (а.с. 84 91, 119 122, 157 163).

Дані наведених слідчих експериментів в частині механізму отримання ОСОБА_6 травми голови в результаті падіння на бетонну плиту після поштовху обвинуваченого ОСОБА_5 повністю відповідають один одним, а також повністю співвідносяться з показаннями, даними обвинуваченим ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_12 в судовому засіданні.

Крім того, судово-медичний експерт ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердив, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитися за обставин, відтворених під час слідчих експериментів за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 .

Також, згідно даним висновків судово-медичної експертизи № 107 від 26.02.2016 р., відкрита черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку, багато-уламкового вдавленого перелому правої скроневої кістки у ОСОБА_6 розглядається як єдиний комплекс ушкоджень, які утворилися від одноразового впливу тупого предмета та могли утворитися, скоріш за все, внаслідок однієї травматичної дії і не виключають утворення в результаті падіння з висоти власного зросту (з вертикального положення (стоячі) або з близького до такого) на праву поверхню тіла та подальшому контакті правою поверхнею голови на тупий предмет з переважно плоскою контактуючою поверхнею (на предмет, зазначений під час проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (можливо плита) мимовільно (за умови вільного падіння) або з додачею попереднього прискорення (за умови його штовхання чи удару у ліве плече). Можливість утворення виявлених у ОСОБА_6 пошкоджень при умовах і обставинах, зазначених під час проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не виключена (а.с. 197 199).

Разом з цим, суд не приймає до уваги дані протоколу слідчого експерименту від 16.09.2015 р., проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 77 83), оскільки при його проведенні були порушені вимоги ч. 6 ст. 223 КПК України щодо участі у слідчій дії особи, яка ініціювала проведення цієї слідчої дії, всупереч якої слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_6 був проведений без участі захисника обвинуваченого, який і ініціював проведення цієї слідчої дії, тобто зазначений доказ отриманий з порушенням порядку, встановленого КПК України, у зв`язку з чим суд визнає його недопустимим.

Таким чином, аналіз усіх досліджених в суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про те, що вказані докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для висновку про доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину за ст. 128 КК України, тобто у необережному тяжкому тілесному ушкодженні.

У судовому засіданні під час судового розгляду даного кримінального провадження захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 з нереабілітуючих підстав на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, при цьому потерпілий ОСОБА_6 заявив, що він примирився з обвинуваченим, той повністю відшкодував йому завдану шкоду, матеріальних та моральних претензій у нього до ОСОБА_5 немає. Обвинувачений ОСОБА_5 також заявив, що вони з потерпілим примирилися та надав суду свою згоду на закриття провадження з нереабілітуючих підстав.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та висловив думку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 з нереабілітуючих підстав на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Суд, розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 , заслухавши думки обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали судового провадження, дійшов висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого підлягає закриттю з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин за ст. 128 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

З довідки про судимість вбачається, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше злочинів не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 повністю відшкодував йому шкоду, задану внаслідок злочину, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 він не має, він примирився з обвинуваченим ОСОБА_5 , у зв`язку з чим просить звільнити його від кримінальної відповідальності, а провадження закрити, про що також суду була надана його письмова заява.

Таким чином, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим ОСОБА_6 , а також те, що він повністю відшкодував завдані ним збитки, та дав суду свою згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, та кримінальне провадження у відношенні нього відповідно до п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України необхідно закрити.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2015 р. арешт на 4 марлевих тампона, упаковку з-під пластиру, які були вилучені в ході огляду місця події 02.04.2015 р. та речі потерпілого ОСОБА_6 : куртку, светр, брюки, які добровільно видані ОСОБА_9 02.04.2015 р., та вказані марлеві тампони та упаковку з-під пластиру відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України слід знищити як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, а речі потерпілого ОСОБА_6 слід повернути їх законному володільцю, а саме потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 46 КК України,
ст. ст. 284 286, 288, 370 372 КПК України, суд

постановив:
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ст. 128 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності.

З набранням ухвалою законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.04.2015 р. арешт, та 4 марлевих тампона, упаковку з-під пластиру, які були вилучені в ході огляду місця події 02.04.2015 р., знищити; а речі потерпілого ОСОБА_6 : куртку, светр, брюки, які добровільно видані ОСОБА_9 02.04.2015 р., повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1