Справа № 639/7935/16-к
Провадження № 1-в/639/2021/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді- ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника ХВК 18 ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,
адвоката - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з неповною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
18.07.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова, за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі ,-
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 .Клопотання обґрунтовано тим, що за час відбування покарання ОСОБА_5 має заохочення, стягнень не має, працевлаштований, характеризується добре, відбув 3/4 призначено вироком покарання, вину у скоєному злочину визнав повністю, цивільний позов виплачений майже в повному обсязі.

Під час судового засідання адвокат ОСОБА_6 та засуджений підтримали внесене клопотання, просили суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки ОСОБА_5 в установі працює, має 4 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, позитивно характеризується в установі, цивільний позов відшкодував майже в повному обсязі, повністю довів своє виправлення, після звільнення з місць позбавлення волі буде працевлаштований.

Представник Холодногірської виправної колонії № 18 при вирішення клопотання поклався на розсуд суду,але вказав,що засуджений добре характеризується за місцем відбування покарання, працює, має неодноразові заохочення , за весь період відбування покарання дотримується норм, які визначають порядок відбування покарання та повністю довів своє виправлення.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилався на скоєння ОСОБА_7 особливо-тяжкого злочину, що свідчить про його соціальну небезпеку та неможливість умовно-дострокового звільнення з установи відбування покарання.
Вислухавши думку прокурора, представника ХВК №18, пояснення засудженого та його захисника, вивчивши матеріали судової справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 18.07.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2016 року ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 25.07.2012 року по 06.08.2013 року за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2013 року, зараховано у строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахується з 25.07.2012 року, кінець строку відбування покарання 13.07.2018 року. На момент розгляду клопотання ОСОБА_5 відбув 5 років 4 місяці 1 день, лишилось 1 рік 7 місяців 29 днів.
Як вбачається з характеристики засудженого, ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.07.2012 року. За час тримання в Харківському слідчому ізоляторі до праці не залучався, режим відбування покарання не порушував та адміністрацією установи не заохочувався. З 22.08.2013 року відбуває покарання у Холодногірській ВК №18, за час відбування покарання характеризується добре, дотримується норм, які визначають порядок відбування покарання, за сумлінну поведінку і ставлення до праці 4 рази був заохочений адміністрацією установи, мав одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. ОСОБА_5 працевлаштований при установі, має стабільний заробіток, до праці ставиться добре. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Професія». Підтримує родинні стосунки з братом шляхом листування, телефонних розмов та побачень, отримує посилки і бандеролі. За вироком суду має цивільний позов на загальну суму 54902,00 грн., який частково відшкодований на суму 47702,13 грн., має наміри позов відшкодувати у повному обсязі.
У разі умовно-дострокового звільнення буде мешкати за адресою: АДРЕСА_1 , та працевлаштований до ТОВ КБК «ЛЮКС» водієм.
Оскільки, дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_5 встановлено, що за час відбування покарання останній має чотири заохочення, мав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, оскільки було накладене 28.08.2013 року, працевлаштований, приймає активну участь у роботі самодіяльних організацій, відбув більш ніж 3/4 строку призначеного покарання, цивільний позов відшкодований на суму 47702,13 із загальної суми, що становить 54902,00 грн., має наміри позов погасити в повному обсязі, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, тому суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення та має усі належні умови, передбачені ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим клопотання засудженого є таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладено, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.
Засудженого ОСОБА_5 звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2013 року на невідбуту частину строку покарання 1 рік 7 місяців 29 днів позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.
Суддя ОСОБА_1