Справа №589/1866/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/209/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2016 року якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту до 17 липня 2016 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:
До Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим з прокурором Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_9 , звернувся старший слідчий Шосткинського відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_10 , про застосування відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 08 квітня 2016 року близько 23 год. діючи за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа до замків вхідних дверей, проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки намагався таємно викрасти майно ОСОБА_11 на суму 2000 грн., не довівши свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі. Під час проведення затримання ОСОБА_8 з місця пригоди зник.

16.05.2015 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК.

18.05.2015 року слідчим суддею Печерського суду м. Києва ОСОБА_8 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

26.05.2015 року ОСОБА_8 звільнений з під варти під заставу в сумі 36540 грн.

27.04.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ст.185 ч.3 КК України.

Слідчий вважав, що є достатні підстави для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній не зважаючи на вже обраний запобіжний захід, продовжив злочинну діяльність та вчинив новий умисний злочин, і знаходячись на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, також може вплинути на потерпілих та свідків, ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2016 року, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, суду цілодобово на строк два місяці, тобто до 17 липня 2016 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, прокурор ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років. Не приділено належної уваги тому, що вчинено кримінальне правопорушення проти власності та порушено право потерпілого на недоторканість житла. Крім того, обставини та зухвалість вчиненого свідчить про підвищену суспільну небезпеку. Не враховано також те, що підозрюваний ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, проживає за рахунок крадіжок, може переховуватися від слідства та перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, впливати на потерпілу та свідків.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та зміст апеляційної скарги, доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і прохали ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів провадження вбачається, що 09 квітня 2016 року внесені відмості до ЄРДР № 0000472 за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України про вчинення незакінченого замаху на таємне викрадення майна ОСОБА_8 та іншими особами з квартири АДРЕСА_2 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які у своїй сукупності, на даній початковій стадії досудового розслідування є достатніми для такого висновку, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої.

Апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя, відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зазначив, що слідчим не надано будь-яких доказів про вплив підозрюваного на потерпілу, свідків. При цьому одного лише зазначення про вчинення ОСОБА_8 дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК без достатнього обґрунтування є недостатніми. Також слідчий суддя враховуючи, те що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, проживає разом з дружиною, утримує та виховує неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем мешкання, надає постійну допомогу матері похилого віку, дійшов висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, а тому твердження апелянта про необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування обставин кримінального провадження, особи підозрюваного є безпідставними, а прокурором не було доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і колегія суддів погоджується з таким висновком.

Згідно до принципів та положень чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, викладена позиція прокурора є неприйнятною, оскільки зазначені ним відомості можуть обґрунтовувати лише підставу застосування запобіжного заходу як такого, а тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, визначені у ст. 177 КПК України, та при розгляді такого клопотання, обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, що слідчим суддею і було дотримано.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Ухвала суду, як вбачається з тексту судового рішення, є належно обґрунтованою та вмотивованою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів, в ході перевірки матеріалів провадження, - не виявлено.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 376, 178, 183, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2016 року щодо відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4