Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/132/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

перекладача - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000111 від 09 грудня 2015 року) по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , 06 жовтня 2015 року близько 20 години, знаходячись в приміщенні спальної кімнати будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочав сварку з ОСОБА_4 , в ході якої усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, схопивши його за руки та ноги зав`язав їх мотузкою, після чого наніс останньому декілька ударів руками та ногами в область голови та тіла. В результаті противоправних дій ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден шкірних покровів правого стегна в верхній третині по передній поверхні та правої та лівої гомілки в нижній третині; забій м`яких тканин скроневої ділянки зліва з набряком; струсу головного мозку. Тілесні ушкодження у вигляді «саден», згідно висновку експерта №488 від 13.01.2016 року, на підставі п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді «струсу головного мозку», згідно висновку експерта №488 від 13.01.2016 року, на підставі п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_7 досудовим слідством кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині визнав частково та пояснив, що 06 жовтня 2015 року, близько 20 години до нього додому прийшла колишня дружина потерпілого ОСОБА_10 , влаштувала сварку з його мамою та стала їх просити, щоб вигнали з будинку його сестри ОСОБА_11 її чоловіка потерпілого ОСОБА_12 . Коли він прийшов до будинку сестри, вона попросила його допомогти вигнати з будинку потерпілого ОСОБА_4 , який знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, без її дозволу заліз в будинок через розбите ним вікно. В спальній кімнаті він побачив ОСОБА_13 , який в оголеному вигляді лежав на ліжку, став від нього вимагати одягтися та піти з будинку. На ці вимоги ОСОБА_13 почав ображати його нецензурними словами та погрожувати їм з матір`ю і сестрою фізичною розправою. Він намагався силою стягнути потерпілого з ліжка, на що той почав бити його руками й ногами, декілька разів вдарив його по пальцях рух, ледве не зламавши їх. У відповідь, він ударив потерпілого один раз кулаком в обличчя і двічі долонями правої та лівої руки по обличчю. ОСОБА_13 продовжував опиратися і він підняв з підлоги шнурки від дитячих черевиків та зв`язав ними руки і ноги ОСОБА_13 і вирішив здати його в міліцію. Більше ударів потерпілому він не наносив. В цей час до кімнати зайшла дочка та зять ОСОБА_13 і той самостійно розв`язав собі руки і ноги, та без одягу втік із будинку. Звідки у ОСОБА_13 з`явилися виявлені експертом тілесні ушкодження йому не відомо. Сусіди йому говорили, що настуного дня потерпілий працюючи у дворі впав із драбини, на кареті швидкої допомоги його відвезли до лікарні, де він заявив, що тілесні ушкодження йому заподіяв обвинувачений. Збільшені позовні вимоги не визнає з мотивів, викладених в письмових запереченнях, оскільки вважає, що намагався захистити свою сестру від неправомірних дій потерпілого та самозахиститися, тому просить суд в задоволенні збільшених позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується показами потерпілого та свідків.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 06 жовтня 2015 року близько 20 години, перебуваючи в тверезому стані він пішов у гості до своєї сусідки ОСОБА_11 , яка проживає в АДРЕСА_2 . В будинку він запропонував їй зайнятися коханням, на що вона погодилась. Вони зайшли в спальну кімнату, роздяглися та лягли на ліжко. В двері будинку постукали, ОСОБА_14 пішла подивитися хто прийшов, а він залишився на ліжку. В цей час до кімнати забіг обвинувачений ОСОБА_7 , разом зі своєю матір`ю, відразу накинувся на нього, став наносити йому удари кулаком в область обличчя, схопив його за ноги, зв`язав їх мотузкою, потім зв`язав йому мотузкою і руки та став наносити удари ногами по тілу та руками в область голови, а його мати вдарила його кілька разів віником. Опору їм він не робив, оскільки лежав зв`язаним на ліжку. Потім до кімнати зайшла його дочка ОСОБА_15 та його зять ОСОБА_16 , які йому допомогли. Він розв`язав мотузки на руках та ногах і пішов додому, а наступного дня звернувся за медичною допомогою в лікарню та написав заяву по даному факту в міліцію.

Збільшені позовні вимоги за цивільним позовом потерпілий ОСОБА_4 підтримав повністю та просив суд такі задовольнити в повному обсязі, оскільки діями обвинуваченого ОСОБА_7 йому заподіяно майнову шкоду в розмірі 2000 гривень, яка полягає у втраченому заробітку (премії), а саме щомісячної премії в розмірі 1000 гривень, яку він не отримав на роботі в ТОВ «Джентерм Україна», де працює водієм електровізка, оскільки перебував на лікарняному. Також йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 20 000 грн., оскільки внаслідок спричинених ОСОБА_7 тілесних ушкоджень йому заподіяно фізичні та морально-психічні страждання, було принижено його честь та гідність, він змушений був лікуватися амбулаторно та стаціонарно в лікарні, а після виходу на роботу важко пристосовувався до роботи.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що 06 жовтня 2015 року близько 20 години до неї додому прийшла колишня дружина потерпілого і попросила піти додому до її дочки, де в цей час знаходиться її чоловік ОСОБА_18 . Вона разом з сином, обвинуваченим ОСОБА_7 , прийшла до будику своєї дочки ОСОБА_11 , де дочка попросила їх допомогти вигнати з будинку ОСОБА_18 , тому що той відмовляється покинути будинок добровільно. В спальній кімнаті будинку син попросив потерпілого одягнутися і покинути будинок, але той не погодився і лежачи на ліжку став наносити її синові удари ногами по руках. Після цього її син вдарив потерпілого один раз рокую по обличчю, взяв шнурки і зв`язав потерпілого. Вона потерпілого взагалі нічим не била.
Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні показала, що потерпілий ОСОБА_13 раніше часто приходив до неї додому. 06 жовтня 2015 року ввечері вона знаходилася вдома сама. Двері в будинок були зачинені. Близько 20.00 години вона почула, як хтось розбив вікно на кухні і побачила, що до кімнати зайшов потерпілий ОСОБА_13 , запропонував їй вступити з ним в статевий акт, вона відмовилась і вийшла на кухню, а потерпілий став роздягатися і пішов до спальної кімнати будинку. В цей час до будинку зайшли її брат, обвинувачений ОСОБА_7 та її мама ОСОБА_17 , яких вона попросила допомогти вигнати потерпілого ОСОБА_13 з будинку. Вона залишилась на кухні і вирішила звідти не виходити. Через деякий час вона почула, що до спальної кімнати зайшла дочка потерпілого ОСОБА_15 та його зять ОСОБА_16 , які стали сперечатися з її мамою. Через декілька хвилин суперечка припинилася і всі розійшлися по домівках.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні показав, що 06 жовтня 2015 року, ввечері, десь о 20 годині 30 хв., він знаходився вдома, хтось зателефонував, його дружина відповіла на телефонний дзвінок і попросила його піти до сусідки ОСОБА_21 , ніби там хтось б`є її батька. Він негайно вийшов з будинку, на вулиці зустрів свою шовгориню - дочку потерпілого ОСОБА_15 і вони разом пішли до ОСОБА_21 . Зайшовши до спальної кімнати будинку, він побачив свого тестя, який зв`язаний, в оголеному вигляді лежав на ліжку з побитим обличчям. ОСОБА_21 в кімнаті не було, біля ліжка стояли обвинувачений та його мама, яка стала сперечатись із сестрою його дружини ОСОБА_15 . В цей час його тесть ОСОБА_4 звільнився від мотузок і пішов геть, згодом вони також покинули будинок. Наступного дня він відвідував тестя в лікарні і бачив, що все тіло в нього було в синцях.

Свідок ОСОБА_22 суду показала, що 06 жовтня 2015 року, ввечері, десь о 20 годині 30 хв., разом з чоловіком своєї сестри ОСОБА_16 на прохання своєї матері, вона пішла до будинку ОСОБА_21 . Будинок був відкритим, було чутно крики. Свого батька, потерпілого ОСОБА_4 вона побачила зв`язаним та побитим на ліжку. Його одяг був викинутий на подвір`я. Біля батька вона побачила обвинуваченого ОСОБА_23 та його матір ОСОБА_24 , з якою стала сперечатися. Крім них в будинку були також ОСОБА_25 , її син з невісткою, а її дочка прийшла додому коли вони вже виходили з будинку. Наступного дня батькові стало погано і вона викликала швидку медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_26 суду показала, що як сусідці ОСОБА_4 їй відомо, що осінню минулого року, точного числа вона не пам`ятає бачила, що близько 12.00 години перед будинком потерпілого знаходилась швидка медична допомога.

Свідок ОСОБА_27 суду показав, що 07 жовтня 2015 року дізнався про те, що 06 жовтня 2015 року потерпілий ОСОБА_4 був у його будинку, де зараз живе його дочка ОСОБА_19 яка йому розповіла, що ОСОБА_4 розбив вікно, заліз до будинку та хотів її зґвалтувати. Раніше потерпілий також приходив до його дочки.

Свідок ОСОБА_28 суду показала, що вона є колишньою дружиною потерпілого ОСОБА_4 , але вони проживають разом. Ввечері 06 жовтня 2015 року коли її дочка пішла до будинку ОСОБА_21 , вона залишилась вдома, бачила як потерпілий без одягу повернувся додому, умився і ліг спати. Про те, що трапилося не розповідав. Наступного дня він почувався погано, було викликано швидку медичну допомогу, фельдшер оглянув чоловіка та сказав, що необхідно їхати в лікарню.

Крім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_7 стверджується також сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- заявою ОСОБА_4 від 07.10.2015 року про заподіяння йому громадянином ОСОБА_7 тілесних ушкоджень (а.п.2);

- висновком спеціаліста від 04.11.2015 року № 424, згідно якого у громадянина ОСОБА_4 , 1956 року народження, мали місце тілесні пошкодження у вигляді саден шкірних покровів правого стегна в верхній третині по передній поверхні правої та лівої гомілки в нижній третині; забій м`яких тканин скроневої ділянки зліва з набряком (згідно записів в мед. Документації); струсу головного мозку (що підтверджено об`єктивною неврологічною симптоматикою та даними КТ- обстеження). Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, по ударному механізму спричинення та по механізму тертя-ковзання у випадку виникнення тілесних пошкоджень у вигдяді «саден шкірних покровів гомілок», можливо при обставинах та в строки на які вказує освідчуваний. Тілесні пошкодження у вигляді «саден» не спричинили розладу здоров`я і по цій ознаці згідно п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді «струсу головного мозку», спричинили розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня і по цій ознаці згідно п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я (а.п. 15-17);

- рапортом інспектора Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_29 від 09.12.2015 року, згідно якого інспектором в ході розгляду матеріалів ЄО № 4456 від 07.10.2015 року по факту спричинення гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_3 , тілесних ушкоджень було зроблено відповідний висновок від 20.10.2015 року та з врахуванням висновку спеціаліста від 04.11.2015 року № 424, повідомлено про наявність у події, вказаній у заяві ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України (а.п.4);

- висновком експерта від 13.01.2016 року за № 488, згідно якого у громадянина ОСОБА_4 , 1956 року народження, мешканця АДРЕСА_3 , мали місце тілесні пошкодження у вигляді саден шкірних покровів правого стегна в верхній третині по передній поверхні правої та лівої гомілки в нижній третині; забій м`яких тканин скроневої ділянки зліва з набряком (згідно записів в мед. Документації); струсу головного мозку (що підтверджено об`єктивною неврологічною симптоматикою та даними КТ- обстеження).

Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, по ударному механізму спричинення та по механізму тертя-ковзання у випадку виникнення тілесних пошкоджень у вигляді «саден шкірних покровів гомілок», при цьому ОСОБА_4 міг знаходитися в вертикальному, горизонтальному чи близькому до них положень, повернутим травмованими ділянками тіла до травмуючи предметів та поверхонь. По давності виникнення описані вище тілесні пошкодження вкладаються в дату вчинення злочину, а саме 06.10.2015 року.

Тілесні пошкодження у вигляді «саден» не спричинили розладу здоров`я і по цій ознаці згідно п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді «струсу головного мозку», спричинили розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня і по цій ознаці згідно п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я (а.п.21-23).

Оцінюючи покази обвинуваченого, дані ним в судовому засіданні, суд вважає, що вони не відповідають дійсним обставинам справи, суперечать матеріалам справи, не узгоджуються із доказами зібраними по справі, зокрема із показами потерпілого, висновком експертизи та показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та ОСОБА_28 .

За вказаних обставин, суд відхиляє доводи обвинуваченого про те, що він не наносив потерпілому ударів руками та ногами в область голови та тіла, від яких потерпілий отримав тілесні ушкодження, а тільки ударив потерпілого один раз кулаком в обличчя і двічі долонями правої та лівої руки по обличчю.

При викладених обставинах, оцінивши всі докази, зібрані та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за ч. 2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я є вірною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, дані особистості:

- характеристику Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району №1586 від 29.12.2015 року на гр. ОСОБА_7 , згідно якої останній характеризується позитивно (а.п.43);

- вимогу про судимість, згідно якої ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п.44).

За таких обставин, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах, установлених санкцією ч.2 ст.125 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, у виді обмеження волі, із наданням на підставі ст.75 КК України іспитового строку і покладенням на нього обов`язку у відповідності до ст.76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Розглянувши збільшені позовні вимоги за цивільним позовом, заявленим потерпілим ОСОБА_4 , у межах заявлених вимог, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України закріплене право на судовий захист від протиправних посягань.

Згідно ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Пунктом 3 частини 1 статті 91 КПК України передбачено, що вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 22 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача суми завданої майнової шкоди, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню документально підтверджені (довідкою ТОВ «Джентерм Україна» № 65/3 від 11.03.2016 року, листками непрацездатності) вимоги щодо відшкодування втраченого заробітку (премії) на загальну суму 2000 (дві тисячі) гривень, тобто щомісячної премії в розмірі по 1000 гривень, яку потерпілий ОСОБА_4 не отримав на роботі в ТОВ «Джентерм Україна», де працює водієм електровізка, оскільки перебував на лікарняному з 07.10.2015 року по 04.11.2015 року.

Вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, яку потерпілий оцінив у 20 000 грн., суд виходить з того, що за загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України).

Вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого цивільним позивачем розміру моральної шкоди.

Тому на підставі всього вищенаведеного, керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем в сумі 20 000 гривень розмір моральної шкоди є завищеним. З врахуванням принципів законності та справедливості вимоги цивільного позову в частині моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 1000 (однієї тисячі) гривень.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, ч.1 ст.129, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає обов`язок, передбачений ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Збільшені позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково та стягнути в його користь з ОСОБА_7 2 000 (дві тисячі) гривень майнової шкоди та 1 000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди. У задоволенні решти позову - відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1