Справа № 308/2867/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженої ОСОБА_4 ,
та її захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву захисника засудженої ОСОБА_4 ОСОБА_5 про звільнення засудженої від відбування покарання,
ВСТАНОВИВ:
22 березня 2016 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява захисника засудженої ОСОБА_4 ОСОБА_5 про звільнення засудженої від відбування покарання на підставі ст. 4 ЗУ «Про амністію у 2014 році», оскільки ОСОБА_4 було призначено покарання строком на п`ять років, відбуває покарання з 14.10.2011 року, тобто станом на березень 2016 року вона відбула більше половини та більше 2/3 призначеного покарання.
В судовому засіданні захисник засудженої підтримав зазначене клопотання та просив суд його задовольнити, але з підстав ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році», тобто звільнити як таку, що на день набрання чинності закону, відбула більше однієї чверті призначеного строку основного покарання та засуджена за злочини не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я.
В судовому засіданні засуджена підтримала думку свого захисника.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, з тих підстав, що ОСОБА_4 засуджена за вчинення особливо тяжкого злочину.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника засудженої та засуджену, перевіривши матеріали особової справи засудженої, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.06.2009 року у справі № 1-31/2009 р., який набрав законної сили 11 липня 2009 року, ОСОБА_4 було визнано винною за ч. 4 ст. 190 КК України і призначене їй покарання строком на п`ять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна, за ч. 2 ст. 364 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функціями на 3 роки, за ч. 1 ст. 366 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функціями на 3 роки. На підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно до відбуття призначено ОСОБА_4 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна та з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функціями на 3 роки. На підставі ст. 75,76 КК України звільнено засуджено від основного покарання (позбавлення волі) з випробуванням, якщо вона протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки. До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити підписку про невиїзд.
Згідно матеріалів особової справи засудженої, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була затримана 14.10.2011 року о 19 годин 55 хвилин, про що був складений відповідний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.10.2011 року у справі № 5-43/11 р. було скасовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовне засудження по вищезазначеному вироку та направлено ОСОБА_4 для відбування призначеного вироком суду покарання. З метою належного виконання вироку суду обрано до ОСОБА_4 до набрання постановою законної сили запобіжний захід тримання під вартою з часу затримання 14 жовтня 2011 року.
За ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 11.01.2012 року зазначену постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.10.2011 року було скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі. Запобіжний захід щодо засудженої ОСОБА_4 залишено попередній взяття під варту.
Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.02.2012 року у справі № 706/330/12 р., яка набула законної сили 06.03.2012 року, було скасовано звільненні від відбування покарання з випробуванням, визначене вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.06.2009 року у справі № 1-31/2009 р. і направлено ОСОБА_4 для відбування покарання у виді позбавленні волі, визначеного цим вироком. Строк відбуття покарання визначено рахувати з 14.10.2011 року. Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання постановою законної сили залишено без змін.
З урахуванняи викладеного, судом встановлено, що вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.06.2009 року у справі № 1-31/2009 р., у апеляційному порядку не оскаржувався, та набрав законної сили 11 липня 2009 року.
Таким чином, оскільки строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з дня затримання, тобто з 14.10.2011 року, то на момент набрання чинності ЗУ "Про амністію у 2014 році" засудженна ОСОБА_4 відбула покарання два роки та шість місяців., тобто більше половини призначеного строку.
Ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році» постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Відповідно до ст.12 ЗУ «Про амністію у 2014 році» особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до цього закону підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніше ніж протягом трьох місяців після опублікування цього Закону.
ЗУ «Про амністію у 2014 році`опублікований 18 квітня 2014 року.
Тобто, з вказаною заявою захисник в інтересах засудженої, звернувся майже через два роки після опублікування зазначеного закону, тобто з пропуском трьомісячного строку встановленого законом, а тому у задоволенні зазначеної заяви слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про Амністію», суд, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви захисника засудженої ОСОБА_4 ОСОБА_5 про звільнення засудженої у зв`язку з амністією.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1