Справа № 573/1065/16-к
Номер провадження 1-кп/573/83/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки міста Білопілля Сумської області, з професійно-технічною освітою, розлученої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1. 03 червня 2008 року Конотопським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

2. 09 червня 2011 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

3. 02 жовтня 2012 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 4 місяці;

4. 30 січня 2014 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 6 місяців, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 червня 2014 року на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію» скорочено не відбуту частину покарання до 2 місяців 13 днів арешту,

5. 13 лютого 2015 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнена з виправної колонії 25 березня 2016 року по відбуттю покарання, судимості не зняті та не погашені

- за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, уродженки міста Білопілля Сумської області, з професійно-технічною освітою, одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

- за ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
23 квітня 2016 року близько 9 години ОСОБА_5 перебувала в гостях у домоволодінні ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 .
Трохи пізніше до ОСОБА_9 додому прийшла ОСОБА_7 .
Через деякий час ОСОБА_7 вийшла з будинку, маючи намір залишити господарство ОСОБА_9 .
ОСОБА_5 покликала ОСОБА_7 назад до будинку під надуманим приводом нібито останню кличе ОСОБА_9 .
ОСОБА_7 повернулася до будинку, але від ОСОБА_9 дізналась, що та її не кликала. Вона вийшла до прихожої будинку і намагались вийти у двір, але в цей час до неї звернулась ОСОБА_6 з проханням позичити 20 грн. ОСОБА_7 відмовилась позичати гроші. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите викрадення грошей ОСОБА_7 , які знаходилися у кишені її одягу.
ОСОБА_6 нанесла ОСОБА_7 два удари долонею по обличчю, завдавши останній фізичного болю, але не спричинивши тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_6 із застосуванням сили прибрала руки ОСОБА_7 від кишені, де знаходилися гроші.
У цей час ОСОБА_5 , яка перебувала поряд з ОСОБА_6 , не маючи до цього попередньої змови із останньою, приєдналася до дій ОСОБА_6 щодо відкритого заволодіння коштами ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_6 із застосуванням сили прибирала руку від кишені потерпілої ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 дістала звідти готівку в сумі 680 грн.
Після відкритого заволодіння коштами в сумі 680 грн. потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викрадені гроші поділили між собою.
Крім того, 23 квітня 2016 року близько 18 години ОСОБА_5 перебувала в гостях у домоволодінні ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де готувала страви в приміщенні літньої кухні. Перебуваючи одні в літній кухні, у ОСОБА_5 виник умисел та таємне викрадення чужого майна. Скориставшись відсутністю господарки ОСОБА_9 , ОСОБА_5 з приміщення літньої кухні таємно викрала наступне майно:
- алюмінієвий таз на 8 л вартістю 80 грн.;
- алюмінієву каструлю на 5 л без кришки вартістю 80 грн.;
- алюмінієву каструлю на 3 л без кришки вартістю 60 грн.;
- алюмінієвий чавун на 4 л вартістю 60 грн.
Викрадене майно ОСОБА_10 винесла з господарства ОСОБА_9 , таким чином розпорядилася ним на власний розсуд.
Загальна сума майнового збитку, завданого потерпілій ОСОБА_9 злочинними діями ОСОБА_5 становить 280 грн.
Крім того, на початку червня 2016 року в обідній час ОСОБА_5 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_8 за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_4 , побачила мобільний телефон марки «Samsung GT C 3011» з сім-карткою «МТС» та вирішила його викрасти.

Реалізуючі свій злочинний умисел, ОСОБА_5 таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung GT C 3011» вартістю 425 грн. з сім-карткою «МТС» вартістю 20 грн., на рахунку якої було 40 грн.

Загальна сума майнового збитку, завданого потерпілому ОСОБА_8 злочинними діями ОСОБА_5 становить 485 грн.
Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розуміли їх суспільну небезпечність, усвідомлювали можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажали їх настання, тобто діяли з прямим умислом.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй злочинах, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України визнала повністю, щиро розкаялася, дала показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті.

Зокрема показала, що 23 квітня 2016 року спільно з ОСОБА_6 перебували в гостях у ОСОБА_9 . Близько 9 години ранку туди прийшла ОСОБА_7 . ОСОБА_11 попросила у неї 20 грн. у борг, але вона відмовила в цьому і пішла з будинку. ОСОБА_6 попросила покликати її назад, при цьому не сказала для чого. ОСОБА_5 покликала її назад під приводом, нібито, її позвала ОСОБА_9 . ОСОБА_7 повернулась до будинку, зайшла всередину і спитала ОСОБА_9 , навіщо вона її кликала. Остання відповіла, що не кликала її і ОСОБА_7 вийшла у прихожу будинку, де, ОСОБА_6 , нічого не кажучи, підійшла до ОСОБА_7 , вдарила її двічі рукою по обличчю і стала відтягувати руки від кишень. Дивлячись на це, ОСОБА_5 теж вирішила приєднатися до дій ОСОБА_6 , а тому витягнула гроші з кишені ОСОБА_7 , коли її руки тримала ОСОБА_6 . Змови у них на вчинення цього злочину не було, все вийшло якось спонтанно. Викрадені гроші в сумі 680 грн. поділили порівну.

Крім того, в цей же день, коли забрали гроші у ОСОБА_7 , близько 18 години ОСОБА_5 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_9 , коли остання не бачила, чим вона займається, викрала 2 алюмінієві каструлі, алюмінієві тазик та чавун. Викрадений посуд здала на пункт прийому металобрухту.

Крім того, на початку червня 2016 року в обідній час зайшла в гості до ОСОБА_8 . Коли зайшла до будинку, то побачила, що ОСОБА_8 спить, а поруч з ним лежить мобільний телефон марки Самсунг. Вирішила його викрасти. Забрала телефон і пішла з будинку. Наступного дня телефон повернула ОСОБА_8 .

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнала повністю, щиро розкаялася, дала показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті.

Зокрема показала, що 23 квітня 2016 року спільно з ОСОБА_12 перебували в гостях у ОСОБА_9 . Близько 9 години ранку туди прийшла ОСОБА_7 . Вона попросила у неї 20 грн. у борг, оскільки хотілось ще придбати горілки. Але ОСОБА_7 відмовилась дати гроші і пішла з будинку. ОСОБА_6 попросила ОСОБА_5 покликати її назад, при цьому не сказала для чого. ОСОБА_5 покликала її назад під приводом, нібито, її позвала ОСОБА_9 . ОСОБА_7 повернулась до будинку, зайшла всередину і спитала ОСОБА_9 , навіщо вона її кликала. Остання відповіла, що не звала її і ОСОБА_7 вийшла у прихожу будинку, де, ОСОБА_6 , нічого не кажучи ОСОБА_5 , підійшла до ОСОБА_7 , вдарила її двічі рукою по обличчю і стала відтягувати руки від кишень. Дивлячись на це, ОСОБА_5 теж приєднатися до її дій та витягнула гроші з кишені ОСОБА_7 . Змови у них на вчинення цього злочину не було. Викрадені гроші в сумі 680 грн. поділили порівну.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують їх особи, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 .. ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_5 вчинила злочини, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме:

- відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно;

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Суд вважає, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме:

-відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, її особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з довідкою, виданою Білопільською міською радою, ОСОБА_5 характеризується задовільно, не інвалід, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілім ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відсутність тяжких наслідків.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Також суд враховує і те, що ОСОБА_5 має 5 непогашених судимостей за умисні злочини, на шлях виправлення не стала. Останній злочин вчинила, коли вже кримінальне провадження відносно неї перебувало на розгляді в суді, що свідчить про те, що на шлях виправлення вона не стала.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченої та обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, її особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з довідкою, виданою Білопільською міською радою, ОСОБА_6 характеризується задовільно, не інвалід, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність тяжких наслідків.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_6 суд вважає, що покарання повинно бути не тільки карою за вчинений злочин, а й повинно сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових злочинів.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченої та обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання більш м`яке, ніж передбачено санкцією ч. 2 ст. 186 КК України у виді громадських робіт.

З обвинуваченої ОСОБА_5 підлягають стягненню в дохід держави судові витрати за проведення товарознавчих експертиз в сумі 527 грн. 76 коп.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази алюмінієву каструлю на 3 л без кришки, яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 , необхідно залишити їй як власнику; мобільний телефон марки «Samsung GT C 3011» з сім-карткою «МТС», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , необхідно залишити йому як власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі на строк 1 рік;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання продовжити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня затримання та поміщення до Сумського слідчого ізолятору.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання на підставі ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання продовжити ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 527 (п`ятсот двадцять вісім) гривень 76 копійок.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази алюмінієву каструлю на 3 л без кришки, яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 , залишити їй як власнику; мобільний телефон марки «Samsung GT C 3011» з сім-карткою «МТС», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщотаку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя