Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8818/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2016 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000225, внесеного до ЄРДР 16.04.2016 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тараща, Київської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2002 та 2013 року народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
15 липня 2016 року до Подільського районного суду міста Києва від прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

15 липня 2016 року судом прийнято рішення про призначення підготовчого судового засідання.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 04.07.2016 року.

Прокурор вважав можливим призначити справу до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого вважав неможливим призначення справи до судового розгляду та заявив клопотання про повернення обвинувальний акт прокурору з причин того, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам КПК України, обґрунтовуючи тим, що обвинувальний акт фактично дублює повідомлення про підозру та спотворює процесуальний статус його підзахисного, а також містить ознаки незаконного притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, а також провокації підкупу, що є само по собі злочином, в обвинувальному акті не повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор та слідчий вважають встановленими, з обвинувального акту неможливо встановити, за якою адресою фактично та юридично проживає обвинувачений, обвинувальний акт не містить точних даних про обвинуваченого, про ОСОБА_7 , оскільки ці дані суттєво впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого. Він, як захисник обвинуваченого був призначений на підставі доручення Центру 05.05.2016 року, однак в реєстрі матеріалів досудового розслідування жодного слова не зазначено щодо існування у обвинуваченого будь якого захисника, про призначення захисника про зміну підстав надання обвинуваченому правової допомоги, що також свідчить про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст. 291 КПК України. Реєстр матеріалів досудового розслідування містить ряд помилок в анкетних даних та взагалі не містить всіх процесуальних дій проведених в рамках даного кримінального провадження, що є грубим порушенням вимог КПК України. згідно обвинувального акту місцем кримінального правопорушення є вул. Воздвиженська, 2-А, однак згідно розділу 1 реєстру п 10 місцем огляду місця події є АДРЕСА_2 , що не може взагалі відповідати обставинам справи та є недостовірними даними, оскільки формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію, час, місце, спосіб кримінального правопорушення. Правова кваліфікація дій має містити статтю, частину статті КК України, точне формулювання, об`єктивну сторону, кваліфікуючі ознаки кримінального правопорушення, що, відсутнє в даному обвинувальному акті, а така відсутність унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення. Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечив щодо клопотання захисника та просив відмовити у його задоволенні.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання захисника щодо повернення обвинувального акту прокурору підлягає задоволенню, оскільки суд вбачає порушення вимог ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту та його додатків, що перешкоджає призначенню справи до розгляду, виходячи з наступного.

Пункт 3 ч.3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, прийняти таке рішення: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Стаття 291 КПК України передбачає вимоги до обвинувального акту та додатків до нього, які є невід`ємною частиною.

Зокрема, у цій статті передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Суд прийшов до висновку, що в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не належним чином викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які орган досудового слідства вважає встановленим та обвинувачення, всупереч вимогам закону, не сформульоване.

Так, згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В судових рішень Європейського Суду з прав людини, які стосуються формулювання обвинувачення зазначено про наступне.

У рішенні від 26.06.2008, у справі «Ващенко проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що «обвинувачення для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

У рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії», Європейський суд з прав людини зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79).

Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], №25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Маттоціа проти Італії», №23969/94, п.58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п.34).

Таким чином, безумовною є вимога про те, щоб обвинувачення та його формулювання повинно бути викладене настільки конкретно, в тому числі з відображенням часу, місця , обставин, мотивів вчинення діяння, щоб це забезпечило право на захист.

В даному випадку, орган досудового розслідування цього не виконав, що перешкоджає призначити справу до розгляду.

Крім того, в порушення вимог п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначено дату та місце складення обвинувального акту та його затвердження.

Окрім цього, судом встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який долучено до обвинувального акта не відповідає вимогам ст. 109 КПК України.

Відповідно до положень ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Згідно зі ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Однак, у реєстрі матеріалів досудового розслідування неповно відображений перелік всіх процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, оскільки із обвинувального акту слідує, що в ході досудового розслідування були прийняті й інші процесуальні рішення, які не зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування, що суперечить вимогам ст. 109 КПК України.

Вказані у реєстрі процесуальні рішення про приєднання речових доказів не містять інформації про місце їх зберігання, наслідки виконання призначених судових експертиз, де та ким виконувались, та де містяться висновки, якщо такі проводились по факту.

Так, в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування в де яких процесуальних діях не містить відомості про час проведення цих дій, а лише про їх дату. Реєстр матеріалів досудового розслідування взагалі не містить відомостей про заявника, від якого органу досудового розслідування стало відомо про можливе вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 278 КПК України, дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які дані щодо внесення до ЄРДР відомостей про скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 .

З обвинувального акту вбачається, що по справі проводились експертизи під час досудового розслідування, однак у реєстрі матеріалів досудового розслідування не міститься інформації про такі процесуальні дії, ким та коли призначалась така експертиза та ким проводилась, де знаходиться висновок експертизи, якщо такий існує.

З розписки, долученої до обвинувального акту вбачається, що копію обвинувального акту отримав захисник, однак реєстр матеріалів досудового розслідування не містить жодних даних про залучення такого захисника, на якій стадії та ким.

За таких обставин вказаний обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених порушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.314, 315, ст.395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000225 від 16.04.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України - повернути прокурору прокуратури Київської області ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Подільський районний суд м. Києва.

СуддяОСОБА_1