АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТАКИЄВА
Справа № 11-сс/796/2164/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1 ,
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого детектива Національного бюро Другого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 , погоджене із начальником відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_12 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі набуте ним в шлюбі з ОСОБА_13 , а саме: грошові кошти в сумі 46100 доларів США, які вилучені 24.02.2016 р. під час обшуку в службовому приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США ( яка підлягає спеціальній конфіскації: ідентифіковані як предмет злочину), а саме 15 купюр номіналом 100 доларів США кожна, номера яких приводяться.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання детектива про арешт майна, з огляду на те, що матеріали провадження містять достатньо підстав вважати, що накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_10 є доцільним, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до відчуження останнім вказаного майна з метою уникнення можливої конфіскації майна.
В апеляційній скарзі ОСОБА_10 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, а тому просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в накладенні арешту на грошові кошти в сумі 45200 доларів США, які вилучені 24.02.2016 р. під час обшуку в службовому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Мотивуючи доводи своєї апеляційної скарги ОСОБА_10 вказує на те, що арешт на вказане майно накладено безпідставно, оскільки значна частина грошових коштів в сумі 42000 доларів США належать третім особам та лише знаходилися в службовому кабінеті апелянта на зберіганні, у зв`язку з відсутністю у власників цих грошових коштів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 власного житла, а також у зв`язку із складною криміногенною обстановкою. Отже вважати вказані грошові кошти жодному із перелічених в ст. 98 КПК України критеріїв не відповідають, а тому будь-які правові підстави для їх арешту відсутні.

Також апелянт наголошує на тому, що під час судового розгляду в суді першої інстанції детективом та прокурором не було надано доказів, а слідчим суддею не досліджено правового статусу арештованої квартири, тобто не встановлено правові підстави набуття ОСОБА_13 права власності на вказану квартиру, не встановлено чи являється квартира особистою приватною власністю дружини апелянта у відповідності до вимог ст.ст. 57, 69 Сімейного Кодексу України, не встановлено чи виділено апелянту в натурі частка квартири, а тому ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на належну ОСОБА_13 квартиру порушує її конституційні права щодо вільного володіння, користування та розпорядження своєю власністю та підлягає скасуванню.

Крім того, апелянт наголошує на порушенні слідчим суддею вимог ч. 2 ст. 172 КПК України під час розгляду клопотання детектива, оскільки слідчий суддя не мав жодних законних підстав не викликати власника майна для участі у судовому засіданні, чим позбавив його можливості прийняти участь в судовому розгляді клопотання слідчого, надати пояснення з приводу заявленого клопотання детектива, надати докази відсутності законних підстав для накладення арешту на майно.
Також, ОСОБА_10 , звертає увагу суду на порушення детективом, під час звернення з клопотанням до слідчого судді, строків звернення з відповідним клопотанням, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України.
Одночасно, ОСОБА_10 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.05.2016 року. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без його виклику, а копія ухвали була рим отримана лише 16.06.2016 р.
Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу підозрюваного такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 17.05.2015 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, ОСОБА_16 детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 внесеному до ЄРДР 11.01.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що службові особи прокуратури: заступник прокурора Тернопільської області ОСОБА_10 , керівник та прокурор Тернопільської місцевої прокуратури відповідно ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , використовуючи першого заступника керівника, тієї ж прокуратури та працівників слідчого управління Національної поліції ГП в Тернопільській області заступника начальника ОСОБА_19 та начальника відділення ОСОБА_20 , через захисника ОСОБА_21 , в період з 02 лютого по 22 лютого 2016 року, діючи спільно за попередньою змовою, одержали неправомірну вигоду у розмірі 12000 доларів США від ОСОБА_22 , за закриття відносно неї кримінального провадження № 0000221.

24.02.2016 р. під час обшуку в службовому приміщенні, за місцем роботи, у ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено 47600 доларів США, з яких раніше ідентифіковано відповідно до протоколу огляду та вручення коштів ОСОБА_22 від 01.02.2016 р., 15 купюр номіналом 100 доларів США, які заявниця передала ОСОБА_10 , через ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 за вчинення в її інтересах дій щодо закриття кримінального провадження та не притягнення її до кримінальної відповідальності. Так, органом досудового розслідування, за місцем роботи підозрюваного ОСОБА_10 , вилучено 15 раніше ідентифікованих купюр номіналом по 100 доларів США та 46100 доларів США, які належать ОСОБА_10

12.05.2016 р. ОСОБА_10 повідомлено про підозру в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, для себе неправомірної вигоди в великому розмірі за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з використанням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того, під час проведення досудового розслідування , для забезпечення кримінального провадження встановлено майно підозрюваного ОСОБА_10 , що належить і йому, як спільне сумісне майно набуте ним в шлюбі з ОСОБА_23 , зокрема у відповідності до інформаційної довідки № 58997360 - квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

17.05.2016 р. старший детектив Наіонального бюро Другого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 , за погодженням із начальником відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_10 , в тому числі набуте ним в шлюбі з ОСОБА_13 , а саме 46100 доларів США та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , а також на майно, що підлягає спеціальній конфіскації, ідентифіковані як предмет злочину 1500 доларів США, а саме 15 купюр номіналом по 100 доларів США, посилаючись на те, що грошові кошти, що раніше ідентифіковані та вилучені у ОСОБА_10 в сумі 1500 доларів США є предметом інкримінованого йому кримінального правопорушення та підлягають спеціальній конфіскації, а вилучені грошові кошти та квартира, що належать підозрюваному підлягають арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна, упередження спроб відчуження вказаного майна, органи досудового розслідування вважають за необхідне накласти арешт на вказане майно.
17.05.2016 р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, розглянуто зазначене клопотання детектива та та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі набуте ним в шлюбі з ОСОБА_13 , а саме: грошові кошти в сумі 46100 доларів США, які вилучені 24.02.2016 р. під час обшуку в службовому приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США ( яка підлягає спеціальній конфіскації: ідентифіковані як предмет злочину), а саме 15 купюр номіналом 100 доларів США кожна, номера яких приводяться.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про арешт майна перевірялись судом першої інстанції, при цьому були вислухані доводи детектива, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Разом з тим, такі висновки слідчого судді не в повній мірі відповідають нормам КПК України, про що обґрунтовано зазначає апелянт, посилаючись на положення ст. ст. 170, 172 КПК України та ст. 60 СК України.

Колегія суддів, дослідивши всі обставини, наданої до апеляційного суду справи, погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_10 , зокрема на грошові кошти, що раніше ідентифіковані та вилучені у ОСОБА_10 в сумі 1500 доларів США є предметом інкримінованого йому кримінального правопорушення та підлягають спеціальній конфіскації, а також на вилучені грошові кошти в сумі 46100 доларів США та інше майно, що належать підозрюваному, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того у частині 5 статті 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як встановлено в ході апеляційного розгляду, що грошові кошти, які ідентифіковані, відповідно до протоколу огляду та вручення коштів ОСОБА_22 від 01.02.2016 р., та вилучені у ОСОБА_10 в сумі 1500 доларів США, а саме 15 купюр номіналом 100 доларів СШАє предметом кримінального правопорушення, визнані речовим доказом в даному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому, колегія суддів приходить до висновку,що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на вказані грошові кошти з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Посилання ОСОБА_10 на ті обставини, що значна частина грошових коштів в сумі 42000 доларів США належить третім особам, а саме подружжю ОСОБА_24 та ОСОБА_15 , та лише знаходилися в його службовому кабінеті на зберіганні, не відповідають дійсним обставинам справи, з огляду на відсутністю доказів на підтвердження походження вказаних грошових коштів, оскільки такі докази у матеріалах провадження відсутні та апелянтом не доведені.

Крім того, колегія суддів враховує і те, що під час проведення обшуку в службовому приміщенні, за місцем роботи, у ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 ,про що зазначено в протоколі обшуку від 24.02.2016 р., підозрюваним ОСОБА_10 не було надано будь-яких документів щодо належності грошових коштів в розмірі 42000 доларів США третім особам, саме подружжю ОСОБА_24 та ОСОБА_15 , а в зауваженнях до протоколу обшуку від 24.02.2016 р. він лише заявив, що грошові кошти йому не належать, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Також, в даному кримінальному провадженні, як встановлено колегією суддів, органом досудового розслідування ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому до нього на законних підставах, визначених чинним кримінальним процесуальним законом, може бути застосований такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна з метою забезпечення в подальшому можливої конфіскації майна як виду покарання.

Крім того, відповідно до відомостей, які містяться в інформаційній довідці № 59005754 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13.05.2016 ОСОБА_13 , з 03.02.2015 р. є власником об`єкту житлової нерухомості, а саме квартири загальною площею 92,9 кв.м яка знаходить за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку були оформлені нею в період перебування в шлюбі з ОСОБА_10 .

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 60 СК України, колегія суддів вважає недостатньо обґрунтованим рішення слідчого судді про арешт всієї квартири, яка хоча і належить на праві власності дружині підозрюваного ОСОБА_13 , однак набута нею за час шлюбу, а тому належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Крім того, слідчий суддя, накладаючи арешт на всю квартиру, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, в повній мірі не врахував і наслідки арешту для інших осіб, а саме для власника квартири ОСОБА_13 , чим порушив її конституційне право на власність.

Отже, на підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність накладення арешту лише на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , яка на праві спільною сумісної власності належить подружжю ОСОБА_10 та ОСОБА_13 .

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає не обґрунтованими посилання апелянта, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, щодо пропуску слідчим встановлених кримінальним процесуальним законом строків для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, оскільки частиною другою ст. 412 КПК України визначено вичерпний перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, а тому підстави з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, згідно чинного кримінального процесуального закону, не є безумовними підставами для скасування рішення суду.
Також колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на порушення слідчим суддею загальних засад кримінального провадження, а саме порушення особи права на захист, розглянувши клопотання слідчого без виклику в судове засідання ОСОБА_10 , оскільки слідчий суддя, в постановленій ним ухвалі, обґрунтовано прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна, з огляду на те, що в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
З урахуванням викладеного та виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_10 необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання детектива, та накласти арешт на грошові кошти в сумі 1500 доларів США (яка підлягає спеціальній конфіскації: ідентифіковані як предмет злочину), а саме 15 купюр номіналом 100 доларів США кожна, з наступними номерами: KB53128529JB2, KB53128520JB2, KB80163185BB2, LJ77590211AJ10, LD05840896DD4, LB84704994MB2,LB54235948AB2, LL38205630DL12, LF42444897EF6, LK78318467CK11, LB37786785CB2, LH20973615CH8, LH20973616CH8, RB53128543JB2, KJ40958534AJ10, грошові кошти в сумі 46100 доларів США, 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 .

Керуючись ст.ст. 117, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_10 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.05.2016 р.
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_10 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого детектива Національного бюро Другого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 , погоджене із начальником відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_12 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі набуте ним в шлюбі з ОСОБА_13 , а саме: грошові кошти в сумі 46100 доларів США, які вилучені 24.02.2016 р. під час обшуку в службовому приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США ( яка підлягає спеціальній конфіскації: ідентифіковані як предмет злочину), а саме 15 купюр номіналом 100 доларів США кожна, номера яких приводяться скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого детектива Національного бюро Другого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 , погоджене із начальником відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_12 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі набуте ним в шлюбі з ОСОБА_13 , а саме: грошові кошти в сумі 46100 доларів США, які вилучені 24.02.2016 р. під час обшуку в службовому приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США (яка підлягає спеціальній конфіскації: ідентифіковані як предмет злочину), а саме 15 купюр номіналом 100 доларів США кожна, номера яких приводяться задовольнити частково.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі набуте ним в шлюбі з ОСОБА_13 , а саме: грошові кошти в сумі 46100 доларів США, які вилучені 24.02.2016 р. під час обшуку в службовому приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США (які підлягають спеціальній конфіскації: ідентифіковані як предмет злочину), а саме 15 купюр номіналом 100 доларів США кожна, з номерами: KB53128529JB2, KB53128520JB2, KB80163185BB2, LJ77590211AJ10,LD05840896DD4, LB84704994MB2,LB54235948AB2, LL38205630DL12, LF42444897EF6, LK78318467CK11,LB37786785CB2, LH20973615CH8, LH20973616CH8, RB53128543JB2, KJ40958534AJ10.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

_________ ______________ ____________ _____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6