Справа № 487/1344/16-к
Провадження № 1-кс/487/213/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
за результатами розгляду клопотання
про накладення арешту на майно

16.03.2016 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , розглянувши клопотання останнього про накладення арешту, -

встановив:
16.03.2016 року прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 29.02.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за №0001017 ініціював перед слідчим суддею клопотання, в якому просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначене майно перебуває у володінні ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 08.02.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстр. №5-37, ОСОБА_6 продав ОСОБА_4 квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Однак вказана квартира належить продавцю на праві приватної власності на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.11.1995 року у справі №2-4-3249/00, що містить ознаки підробленості.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор доводив існування обставин, на які він посилався, приходжу до наступного висновку.

Із вказаних матеріалів вбачається наступне.

У провадженні Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 29.02.2016 року внесено до ЄРДР за №0001017 із попередньою правовою кваліфікацією за частиною 4 статті 358 КК України.

Суть кримінального провадження полягає в тому, що відповідно до договору купівлі-продажу від 08.02.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстр. №5-37, ОСОБА_6 продав ОСОБА_4 квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана квартира належить продавцю на праві приватної власності на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.11.1995 року у справі №2-4-3249/00. Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.12.2015 року, № запису 12517958, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Згідно з вказаним рішенням від 14.11.1995 року, що винесено суддею Заводського районного суду міста Миколаєва суддею ОСОБА_7 , визнано дійсним договір купівлі продажу зазначеної квартири між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Відповідно до інформації Центрального районного суду м.Миколаєва, в архіві суду за алфавітними показчиками 1994-2000 років вказана судова справа не значиться.

Згідно з інформацією КП «ММБТІ» право власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 28.12.2012 року не було зареєстровано.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК.

Пунктом 3 частини 2 ст.167 КПК передбачено наступний критерій для тимчасового вилучення майна - якщо є підстави вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення.

Сукупність обставин на які посилався прокурор в своєму клопотанні та які знійшли своє підтвердження під час розгляду клопотання, та вказують на те, що квартира, на яку прокурор просить накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення, існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бутипідставою для застосування заходів забезпечення кримінального проваддження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт, і може бути виконане завдання для виконання якого прокурор звертається з клопотанням - збереження предмету злочину, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
Клопотання прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Застосувати, в рамках кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 29.02.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001017, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9