АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглядаючи в залі суду у відкритому судовому засіданні 23 травня 2016 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» - ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року,
за участю: прокурора представника юридичної особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суд задовольнив клопотання слідчого СВ Печерського Управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_9 та наклав арешт на нерухоме майно, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» ().

Слідчий суддя застосував відповідний захід забезпечення кримінального провадження з метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ТОВ «Фінансова компанія «Народна позик» ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика», а саме на квартиру АДРЕСА_2 та квартиру № 7, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13-А.

Апеляційна скарга мотивована тим, що арешт на нерухоме майно товариства було накладено без достатніх правових підстав.
Разом з тим, представник стверджує, що відповідно до договорів іпотеки від 24 грудня 2013 року та 06 лютого 2014 року ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» з 20 червня 2014 року є власником вищезгаданих квартир, а дії направлені на здобуття права власності на ці квартири, передбачені вищезгаданими договорами.

Водночас, апелянт посилається на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року, якою встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» правомірно, на підставі документів, яких вимагає закон, здійснило переоформлення права власності на нерухоме майно.

Сторона захисту наголошує, що органами досудового розслідування до теперішнього часу жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, що свідчить про відсутність достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч 4 ст. 190, ст. 356, ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, представник товариства вказує і на не дослідження слідчим суддею питання співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з урахуванням того, що ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» не має жодного із процесуальних статусів, що перелічені в ч. 1 ст. 170 КПК України.
Також, апелянт зазначає, що ТОВ «ФК «Народна позика» як власнику майна не повідомлялося про вчинення такої слідчої дії як визнання квартир речовими доказами.
Крім того, в обґрунтування пропущених строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді вказує, що розгляд клопотання слідчого відбувся без повідомлення та участі уповноважених осіб товариства, копію ухвали вони не отримували, про існування відповідного судового рішення їм стало відомо лише 07 квітня 2016 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001290, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ст. 356, ч. 3 ст. 185 КК України.
Органи досудового розслідування вважають встановленим, що посадові особи ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» заволоділи нерухомим майном ОСОБА_10 та ОСОБА_11 шляхом обману та зловживання довірою, а також грошовими коштами в особливо великих розмірах 770 000 гривень, що були безпідставно отримані ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» від позичальників в рахунок сплати відсотків за кредитними договорам вже після звернення стягнення на предмет іпотеки (квартири).
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_12 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на нерухоме майно, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика».
16 березня 2016 року ухвалою колегії суддів Апеляційного суду міста Києва скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання слідчого.
17 березня 2016 року, слідчий ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 , звернувся з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, яке на прав власності належить ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» (), зокрема на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру № 86, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову і збереження речових доказів.

З ухвали слідчого судді від 18 березня 2016 року та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про необхідність накладення арешту на згадане нерухоме майно, перевірялися судом першої інстанції, при цьому було заслухано доводи слідчого, досліджені матеріали провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна. Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого, оскільки для цього було достатньо правових підстав так як постановою слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_12 від 17 березня 2016 року вищезгадані квартири були визнані речовими доказами у згаданому кримінальному провадженні і незастосування накладення арешту може призвести до зникнення, втрати, пошкодження або відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З таким рішення слідчого судді колегія суддів не може погодитись з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, постановою слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_12 від 17 березня 2016 року квартиру АДРЕСА_2 , та квартиру АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами по матеріалах провадження № 0001290 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ст. 356, ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 94-95).

Однак, слідчий ОСОБА_12 , яка виносила вищевказану постанову, не входить до групи слідчих у даному кримінальному проваджені, відповідно до постанови начальника відділу СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 від 29 лютого 2016 року (а.с. 10-11), а отже не вправі була приймати будь які процесуальні рішень у даному провадженні.

Крім того, в ухвалі від 16 березня 2016 року, колегії суддів Апеляційного суду міста Києва вже звертала увага на те, що, слідчим при внесенні клопотання про арешт майна та слідчим суддею при розгляді цього клопотання були допущені порушення вимог КПК України.

Так, судом не було взято до уваги постанову Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/3776/15 від 29.10.2015 року, яка набрала законної сили та якою встановлено, що рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби ГУ юстиції у м. Києві ОСОБА_14 від 20 червня 2014 року № 13922191 та рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби ОСОБА_15 від 13.08.2014 року № 15127117, прийняті з урахуванням всіх обставин та на підставі чинного законодавства.

Крім того, в матеріалах провадження відсутні будь-які документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти та докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, як не приведено і належне обґрунтування необхідності арешту майна, співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідкам арешту майна для інших осіб.

Більш того, у кримінальному провадженні до теперішнього часу жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, то це свідчить, що орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ст. 356, ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею при прийнятті рішеннябули допущенні істотні порушення кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги представника ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія судді

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» - ОСОБА_5 строк на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» ОСОБА_5 - задовольнити

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Печерського Управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на нерухоме майно, зокрема, на квартиру № 7, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13-А та квартиру № 86, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, що на праві власності належить ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» (), - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Печерського Управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_9 про накладення арешту на нерухоме майно - квартири, що знаходяться в м. Києві, а саме: № 7 на вул. Старонаводницька, 13-А та № 86 на вул. Старонаводницька, 13, що на праві власності належать ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» () відмовити.

Ухвала набирає законної з моменту проголошення є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/1280/2016 Категорія : ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_16 Доповідач: ОСОБА_1