Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора захисника засудженогоОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянула в закритому судовому засіданні у м. Києві 24 березня 2016 року кримінальну справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного судум. Києва від

1 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 .

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2013 року засуджено:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що в силу ст. 89 КК України судимості не має,

- за ч. 1 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- за ч. 2 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років;
- за ч. 2 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 по 5000 гривень кожній у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати і речові докази.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 1 жовтня 2015 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2013 року щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він, підвозячи потерпілих на своєму автомобілі «Фольксваген Транспортер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вчинив злочини проти їх статевої свободи і недоторканості за наступних обставин.

28 січня 2008 року, близько 5 години, засуджений у салоні зазначеного автомобіля, розташованого між будинками № 9 та АДРЕСА_1 , з погрозою та застосуванням фізичного насильства зґвалтував потерпілу ОСОБА_9 .

Крім цього, 3 липня 2010 року, близько 6 години, ОСОБА_6 у салоні автомобіля, розташованого поблизу будинку № 108-Б по вулиці К. Маркса у місті Києві, з застосуванням фізичного насильства повторно зґвалтував потерпілу ОСОБА_7

13 квітня 2008 року, в період з 18 години 30 хвилин до 19 години, засуджений, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 152 КК України, в салоні автомобіля, який знаходився на Трухановому острові в місті Києві, вчинив насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо потерпілої ОСОБА_10

6 лютого 2012 року, близько 1 години, ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 152 КК України, в салоні автомобіля, розташованого поблизу будинку АДРЕСА_2 , з застосуванням фізичного насильства повторно задовольнив статеву пристрасть неприродним способом щодо потерпілої ОСОБА_8 .

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 просить змінити вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в частині призначеного засудженому покарання, вважаючи його занадто суворим та посилається, при цьому, на те, що ОСОБА_6 активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував шкоду потерпілим, має непрацездатних батьків, батька інваліда 2 групи, крім того вважає, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення та у зв`язку з бездоганною поведінкою в місцях позбавлення волі йому рішенням суду невідбута частина покарання була замінена на більш м`яке. Крім того зазначає, що ОСОБА_6 одружився та його дружина вагітна, а тому захисник ОСОБА_5 вважає, що у суду є достатньо підстав для зменшення ОСОБА_6 міри призначеного покарання.

Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_5 , які підтримали касаційну скаргу захисника, пояснення прокурора ОСОБА_4 , яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги захисника, розглянувши матеріали кримінальної справи та обговоривши наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга захисника не підлягає задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та кваліфікація його дій у касаційному порядку не оскаржуються.

Доводи захисника про суворість призначеного засудженому покарання, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з судових рішень, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд урахував характер і ступінь тяжкості вчинених засудженим злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, конкретні обставини вчинених діянь, дані про особу винного, який в силу ст. 89 КК України раніше судимий, за місцем проживання характеризується формально позитивно, вину визнав частково.

З огляду на зазначене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість виправлення ОСОБА_6 без реального відбування ним покарання у місцях позбавлення волі, призначивши йому при цьому покарання, передбаченого санкціями статей, за які його засуджено.

Апеляційний суд, переглядаючи справу за апеляційними скаргами прокурора та захисника в інтересах засудженого, в тому числі і в частині суворості призначеного покарання ОСОБА_6 , дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, навівши в ухвалі мотиви, з якими погоджується і суд касаційної інстанції. При цьому апеляційний суд обґрунтовано послався на те, що моральна шкода потерпілим була відшкодована тільки після скасування судом касаційної інстанції ухвали Апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2014 року через м`якість призначеного ОСОБА_6 покарання. Крім того, відшкодування заподіяної шкоди є обов`язком засудженого.

Бездоганна поведінка під час відбування покарання може бути підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або звільнення умовно-достроково та не може бути підставою для пом`якшення покарання призначеного вироком суду. Також, не може бути підставою для пом`якшення покарання і зміна сімейного стану та вагітність дружини, оскільки дані обставини не зменшують суспільну небезпеку вчинених засудженим злочинів.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України в редакції 1960 року.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були би підставами для зміни чи скасування судових рішень щодо ОСОБА_6 , не встановлено.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від

1 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3