Провадження №1-кп/523/600/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

у присутності обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт з угодою про примирення між потерпілою та обвинуваченим по кримінальному провадженню за №0005095 від 3.08.2016р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Октябрське Первомайського району Автономної Республіки Крим, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту під час досудового розслідування встановлено, що 2.08.2016 року приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись біля парадної №1 будинку АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, підійшовши ззаду до раніше незнайомої ОСОБА_7 , шляхом ривку зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок якірного плетіння вагою 7 гр. вартістю 5600 гривень з золотим хрестиком з камінням білого кольору вагою 5гр. вартістю 5000 гривень, після чого з місця скоєння злочину втік, тим самим своїми діями завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 10600 гривень.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надано угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , яка була укладена 28 вересня 2016 року.
Органом досудового слідства ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно за змістом вказаної угоди сторони домовились на призначення ОСОБА_6 покарання за ст.186 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 гривень. Крім того, сторони погодились із обмеженням процесуальних прав на оскарження вироку, для підозрюваного, його законного представника відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, для потерпілої позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Також відповідно до ст.476 КПК України було з`ясовано питання, що неповнолітньому підозрюваному та його законному представнику зрозуміло про наслідки невиконання угоди про примирення, а саме що у разі невиконання угоди потерпілий або прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, в угоді зазначається щире каяття, повне визнання своєї провини, вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування завданого збитку. Обставини, які обтяжують покарання під час досудового слідства не встановлені.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні за наявності підстав вважала за можливе затвердити угоду про примирення, так як вона відповідає вимогам діючого КПК України, обвинувачений повністю визнав свою вину, вид і розмір покарання на її думку співвідносяться з характером та ступенем скоєного ОСОБА_6 діяння.

Захисник обвинуваченого просила затвердити угоду про примирення, мотивуючи тим, що скоєне кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості та у відповідності до ч.3 ст. 477 КПК України відноситься до категорії кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, у зв`язку з чим сторони згідно ст.469 ч.3 КПК України можуть укласти угоду про примирення. Крім того від потерпілої не має ніяких претензій, ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому діяння.

Обвинувачений ОСОБА_6 , його законний представник та потерпіла ОСОБА_7 , будучи ознайомленими зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про примирення, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, повністю підтвердили добровільність укладення цієї угоди, при цьому не оспорюючи викладені у обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не здійснювалось згідно зі ст.ст. 314 ч.3 п.1, 474 ч.2 КПК України. Крім того, потерпіла підтвердила відсутність майнової шкоди та позивних вимог щодо ОСОБА_6 . Також відповідно до ст. 476 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд переконався, що обвинуваченому зрозуміло про наслідки невиконання угоди про примирення.

З`ясувавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні - прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди; захисника, законного представника неповнолітнього обвинуваченого, які підтримали угоду; обвинуваченого ОСОБА_6 , який не оспорював кваліфікацію його дій за ознаками ст. 186 ч.1 КК України, та пояснивши, що дійсно при вказаних обставинах місці та часу, знаходячись на вул. Десантний бульвар у м. Одесі, підійшовши до потерпілої, зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком; потерпілої, яка підтвердила обставини скоєного злочину та просила затвердити угоду, призначив ОСОБА_6 покарання, визначене в угоді про примирення; дослідивши обвинувальний акт та угоду, приймаючи до уваги наведені обставини, суд дійшов до висновку, що складені процесуальні документи відповідають формальним вимогам, встановленими ст.ст. 291, 471 КПК України, та умови угоди не суперечать правовій кваліфікації інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, визначена міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань і співвідносяться з видом та розміром покарання, яке остаточно узгоджене між сторонами у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що існує достатньо обґрунтованих підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

При визначенні міри покарання ОСОБА_6 суд враховує умови угоди, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його негативне ставлення до скоєного, відсутність матеріальних збитків.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України є щире каяття, визнання своєї провини в повному обсязі, добровільне відшкодування завданої шкоди, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 не застосовувалися та за відсутністю клопотань учасників процесу суд дійшов до висновку, що потреби в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу не існує.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме золотий ланцюжок з золотим хрестиком, які були передані потерпілій ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку.

Також встановлено, що залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за №0005095 від 3.08.2016р. до обвинувального акту не долучалися, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд, враховуючи умови угоди, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу ОСОБА_6 , відсутність матеріальних збитків, вважає, що міра покарання у вигляді штрафу є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Керуючись ст.ст. 177-179, 314, 368-371, 374, 394-395, 471, 473-476 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 28.09.2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене між сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави, тобто у розмірі 850 гривень.

Речові докази - золотий ланцюжок якірного плетіння з золотим хрестиком з камінням білого кольору, які передані потерпілій ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку - вважити повернутими за належністю.

Міри запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання щодо ОСОБА_6 не застосовувалися, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягають.

Матеріали кримінального провадження за №0005095 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3.08.2016 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням обмеження права оскарження вироку відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Суддя: