1-кс/381/661/16
381/4101/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження посилаючись на те, що кримінальне провадження закрито з підстави відсутності події кримінального правопорушення, що передбачено п.1 ч.1 ст.284 КПК України. На думку скаржника, кримінальне провадження було закрито саме з зазначених підстав неправильно та незаконно, оскаржувана постанова має бути скасована, оскільки, з огляду на те, що слідчий допитував лише тих свідків, які у своїх показах вказували на те, що вони не бачили моменту нанесення йому тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги та просив суд скасувати постанову слідчого ОСОБА_3 від 07.10.2016 року про закриття кримінального провадження, пославшись на доводи, викладені в скарзі.
Слідчий заперечував проти задоволення скарги, вважає її необгрунтованою, безпідставною і суду пояснив, що ним проведені всі необхідні слідчі дії, окрім тих, від яких письмово відмовився потерпілий ОСОБА_4 .
Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 п. 4 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора: рішення прокурора, слічдого про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлено відсутність події кримінального правопорушення.
В рамках зазначеного кримінального провадження було допитано ряд свідків, призначено судово-медичну експертизу, отримано її висновок, оглянуто місце події, речовий доказ передано на зберігання потерпілому.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження оглянутого під час розгляду скарги, згідно висновку експерта №142 від 04.09.2015 року (а.с.18-19), у ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: синець на лівій кисті, садно на носі, що виникли від дії тупого предмету, можливо в строк і при обставинах вказаних у постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
При цьому в п.2 підсумку зазначено: «Діагноз забій носа, лоба, лівої кисті згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ МОЗ України від17.01.1995 року №6) п.4.6 (примітка)» при визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не береться.
11 січня 2016 року прокурором Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 було надано вказівки слідчому (а.с.63-64 матеріалів кримінального провадження).
На виконання частини цих вказівок, а саме п.1 та п.2, 06.07.2016 проведено одночасний допит зазначених осіб, а 14.06.2016 року слідчим проведено слідчий експеримент, що було зафіксовано на протокол та здійснено відеозапис, який долучений до матеріалів кримінального провадження.
Проте, виконати іншу частину вказівок прокурора, а саме призначити додаткову судово-медичну експертизу з врахуванням результатів проведеного слідчого експерименту не виявилось можливим, оскільки сам потерпілий ОСОБА_4 згідно письмової заяви від 26.09.2016 року на ім`я слідочого та письмової заяви від 05.09.2016 на ім`я прокурора категорично відмовився від проведення додаткової судово-медичної експертизи.
Отже, відмова потерпілого від проведення додаткової експертизи унеможливлює встановлення органами досудовго розслідування обставин, які є мають доказове значення в даному кримінальному провадженні.
Крім цього, в ході судового розгляду скарги, не знайшли свого підтвердження обставини, якими скаржник обгрунтовував скаргу в частині допиту свідків, зазначивши, що слідчий допитував лише тих свідків, які у своїх показах вказували на те, що вони не бачили моменту нанесення йому тілесних ушкоджень.
Судом встановлено, що свідок ОСОБА_6 , згідно протоколу її допиту від 12.11.2015 року, пояснила, що вона не бачила хто саме наносив удари ОСОБА_4 , оскільки в цей час перебувала за кутом будинку і знаходилась на подвір`ї ОСОБА_7 .
Інші свідки, встановлені органами досудового розслідування, надали покази аналогічні показам ОСОБА_8 .
Крім того, інших свідків, які на думку потерпілого могли бачити момент нанесення йому тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 ні суду, ні слідству не повідомив.
Отже, на думку суду, слідчим при прийнятті оскаржуваної постанови враховано в повному обсязі встановлені досудовим розслідуванням обставини, на підставі яких було винесено постанову про закриття провадження з підстав, які є доведеними при проведенні досудового розслідування.
Враховуючи все вищевикладене, відсутні обгрунтовані підстави для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки слідчі дії під час проведення досудового розслідування проведено в повному обсязі, всебічно, повно та неупереджено досліджено, в результаті чого встановлено відсутність події кримінального правопорушення, досліджено всі обставини, висновки, покладені в основу постанови про закриття є обгрунтованими та такими, що відповідають нормам кримінально-процесуального законодавства.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1