Ухвала
про залишення касаційної скарги без руху

10 червня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 01 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 березня 2016 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які на її думку, порушено або неправильно застосовано та, які в силу ст. 438 КПК є підставою для зміни чи скасування оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. Відсутність такого обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Проте наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у поданій скарзі, не погоджуючись з рішенням суду щодо правильності засудження ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК, захисник переважно цитує норми закону, при цьому не наводитьобґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку та ухвали з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на точний зміст приписів статей 404, 407, 412, 413, 415, 419 цього Кодексу.

На обґрунтування своєї позиції про незаконність оскаржуваних судових рішень захисник наводить свою оцінку доказам, посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, однак не зазначає конкретних порушень норм права, які в силу пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК є підставами для скасування судових рішень. Звідси й не викладено обґрунтування заявленої захисником вимоги про направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд.
Попри те, що вирок був предметом перевірки в порядку апеляційної процедури стороною захисту не зазначено конкретних порушень закону, які, на його думку, було допущено апеляційним судом, звідси, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
Виконуючи приписи ст. 429 КПК, колегія суддів перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу, встановила, що її подано без додержання положень наведеної норми процесуального права. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 повинно бути надано строк для усунення недоліків із роз`ясненням, що у разі невиконання зазначених вимог скаргу буде повернуто.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 01 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`яти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3