Справа № 214/8361/14-к
1-кп/214/34/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000569 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого майстром ТОВ «КривбасМеталСтіл», з середньо-технічною освітою, не судимого, одруженого, маючого на утриманні троїх неповнолітніх дітей, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:
05 липня 2014 року приблизно о 12 годині 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись по проїзній частині дороги вул. Коротченко з боку вул. Курчатова при включеному зеленому сигналі світлофора зупинився на перехресті з вул. 200-річчя Кривого Рогу та вул. Тухачевського в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, маючі намір виконати поворот ліворуч.
В цей же час, в зустрічному для ОСОБА_4 напрямку, по проїзній частині дороги вул. Коротченко в напрямку вул. Курчатова, при включеному зеленому сигналі світлофора, через вказане перехрестя рухався велосипед «Україна» під керуванням велосипедиста ОСОБА_6 .
Водій ОСОБА_4 , не маючи перешкод для своєчасного виявлення велосипеда під керуванням ОСОБА_6 , який рухався прямо в зустрічному напрямку, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, відновив рух автомобіля та почав виконувати поворот ліворуч, перетинаючи смугу руху вказаного велосипеду, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п. 1.5., 2.3. б), д), 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України, згідно яких:
- «1.5. Дії … учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...
… д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;
«10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»;
«16.6. Повертаючи ліворуч … при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу … транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч».
В результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_4 керуючі автомобілем «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті проїзних частин доріг вул. Коротченка, вул. 200-річчя Кривого Рогу та вул. Тухачевського в Саксаганському районі м. Кривого Рогу вчинив зіткнення з велосипедом «Україна» під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку.
В наслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №2041 від 15.09.2014р., отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, яка супроводжувалась переломами 4,5,6,7 ребер ліворуч та закритого перелому лівої лонної кістки, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Між порушенням ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 10.1. та 16.6. Правил дорожнього руху України та настанням наслідків спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , є прямий причинний зв`язок.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав в повному обсязі. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди визнав частково, пояснив, що зараз він не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не має доходів, тому не може виплатити суму моральної компенсації, майже 100 тис.грн.
Він визнав обставини ДТП, зазначені в обвинувальному акті та вказав, що його перед перехрестям підрізав зеленого кольору Форд транзит, через що він відхилився трохи вправо щоб уникнути зіткнення. Він рухався з боку вул. Коротченко (від монастиря) в сторону вул. Тухачевського. Під час виконання повороту в напрямку 173 кв., він пропустив зустрічний транспорт, що рухався прямо, - маршрутне таксі Мерседес, та, продовжуючи маневр повороту, почув удар в передні праві двері (пасажирські), в праве бокове дзеркало побачив велосипедиста і через приблизно 10 метрів зупинився. На момент зіткнення його швидкість була 20-25 км/год., велосипедиста він перед поворотом не бачив, той виїхав після того, як з його напрямку руху виїхала маршрутка і повернула в бік 173 кв., а потерпілий виїхав одразу після неї. Після зупинки він вийшов до потерпілого, перемістив його з проїзної частини на тротуар, запитав яке у нього самопочуття, викликав йому швидку. Після оформлення ДТП він добровільно надавав потерпілому допомогу тричі на загальну суму 3000 грн. Розкаюється та вибачається перед потерпілим.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 05.07.2014 р. він їхав по дорозі з вул. Коротченко в напрямку вул. Курчатова на велосипеді. На перехресті назустріч йому їхав прямо Жигулі, рухаючись по свої смузі, та раптом, змінив напрямок руху, не пропустивши його на велосипеді, почав повертати в напрямок 173 кв., в`їхав прямо в нього. Він через удар втратив свідомість і пам`ятає вже коли приїхала швидка допомога, яка відвезла його до 2 лікарні. Після наїзду він тривалий час лікувався, стан здоров`я погіршився бо було переламано 4 ребра і кістка тазу. Раніше він пересувався велосипедом щоб їздити на дачу, тепер не може без костиля ходити. Крім того, він не може доглядати свою дружину, яка також не ходить через здоров`я, змінилося його життя і він не може ходити, готувати їжу, потребує сторонньої допомоги через перелом тазу. Також, через черепно-мозгову травму і струс мозку він постійно звертається до лікарів, щомісяця викликає швидку допомогу через погіршення самопочуття. Розмір моральної шкоди визначив з урахуванням втрати сил та здоров`я, став немічною людиною, яка не може обходитись без стороннього догляду, переніс від ДТП кілька операцій і змушений був витратити всі свої заощадження на придбання ліків.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, також підтверджується письмовими доказами, зібраними на досудовому розслідуванні та дослідженими судом.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 05.07.2014р., схеми та фото таблиць, вбачається що ДТП мала місце на перехресті пр. 200 річчя Кривому Рогу, вулиць Тухачевського, Коротченка та Подбєльського 05.07.2014р. о 12 годині за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (Т.1 а.с.4-7,8,9-12).
Згідно довідки КЗ «Криворізька міська лікарня №2» ДОР» від 08.07.2014р. ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми КЗ «Криворізька міська лікарня №2» ДОР» з 05.07.14р. по день надання довідки, тобто 08.07.2014р. з діагнозом: струсок головного мозку, забій м`яких тканин голови, ЗТГ, перелом 4,5,6,7 ребер зліва. Перелом кісток таза (Т.1 а.с.18).
Згідно протоколу слідчого експерименту від 16.07.2014р. за участю ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_7 , вбачається, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є ділянка проїжджої частини перехрестя пр. 200-річчя Кривого Рогу, вул. Тухачевського, вул. Коротченко та вул. Подбєльського. Проїжджа частина перехрестя в місці дорожньо-транспортної пригоди має асфальтне покриття горизонтального профілю шириною 35.5 метри на момент дорожньо- транспортної пригоди чисте, сухе. В місці дорожньо-транспортної пригоди на проїжджій частині дороги нанесена дорожня розмітка 1.1., 1.3., 1.5, 1.12, 1.14.2. встановлено дорожні знаки 2.1, 2.3, 5.35.1, рух транспортних засобів регулюється автоматичним світлофором.
На місці дорожньо-транспортної пригоди свідку ОСОБА_4 в присутності понятих було запропоновано розповісти про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 5 липня 2014 року учасником якої він є. Свідок ОСОБА_4 показав, що 5 липня 2014 року приблизно о 12.00 годині він керуючи автомобілем «ВА321011» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по проїзджій частині дороги вул. Подбєльського з боку жіночого монастиря в напрямку перехрестя з пр. 200-річчя Кривого Рогу, вул. Тухачевського та Коротченко. Автомобіль знаходився в технічно справному стані, без вантажу з одним пасажиром. Був світлий час доби, дорога була суха, проглядалась добре, Проїхавши до перехрестя йому було увімкнуто зелений сигнал тому він зазделегідь увімкнувши лівий покажчик повороту виїхав на перехрестя та зупинився надаючи дорогу транспортним засобам, що рухались в зустрічному напрямку та повертали з вул. Коротченко праворуч на вул. Тухачевського. В зустрічному напрямку прямо проїхало кілька автомобілів, праворуч повернуло також кілька автомобілів, і він побачив, що з вул. Коротченко повертаючи праворуч на вул. Тухачевського рухається мікроавтобус «Мерседес Спринтер», візуально позаду нього транспортних засобів він не бачив. Коли мікроавтобус виконав маневр він відновив рух завершуючи проїзд перехрестя. Проїхавши певну відстань відчув праворуч удар в автомобіль та в салон посипалось скло. Він застосував гальмування та зупинив керований автомобіль. Вийшовши з машини побачив поруч на дорозі велосипед та чоловіка похилого віку. Як рухався велосипед він не бачив.
Після цього свідку ОСОБА_4 було запропоновано виставити на проїжджій частині перехрестя керований ним автомобіль «ВА3210111» в тому місці де він зупинився пропускаючи транспорт, що рухався з вул. Коротченко в зустрічному напрямку прямо та повертав праворуч. Свідок ОСОБА_4 виставив автомобіль, понятими було проведено вимірювання та встановлено, що автомобіль «ВА321011» під керуванням водія ОСОБА_4 був розташований таким чином, що його переднє праве колесо знаходилось на відстані 24.1 метри від правого краю дороги та 25.8 метри перед опорою освітлення №13, заднє праве колесо знаходилось на відстані 26.5 метри від правого краю дороги.
Далі свідку ОСОБА_4 було запропоновано вказати на проїжджій частині перехрестя місце зіткнення транспортних засобів. Свідок вказав місце зіткнення транспортних засобів, понятими проведено вимірювання та встановлено, що місце зіткнення розташовано на відстані 13.8 метри від правого краю дороги та 18.3 метри перед опорою освітлення № 13
Далі з метою встановлення траєкторії руху автомобіля «ВА32101» від місця де він стояв пропускаючи зустрічний транспорт до місця зіткнення транспортних засобів було проведено наступний експеримент. Автомобіль « НОМЕР_2 » під керуванням свідка ОСОБА_4 був виставлений в місці зупинки, переднє праве колесо автомобіля поливалось водою і водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем проїхав по тій траєкторії по який рухався керований ним автомобіль в момент дорожньо-транспортної пригоди. В той момент коли місце контакту на автомобілі, передня права дверцята, знаходилась в місці зіткнення транспортних засобів автомобіль було зупинено, Від политого водою переднього правого колеса автомобіля на дорозі залишився мокрий слід, який фактично відображає траєкторію руху автомобіля «ВА321011», даний слід було помічено крейдою білого кольору. Понятими проведено вимірювання та встановлено, що з моменту відновлення руху до зіткнення транспортних засобів автомобіль «ВА321011» під керуванням ОСОБА_4 подолав відстань завдовжки 12.9 метри.
Після цього з метою встановлення швидкості руху автомобіля при виконанні повороту ліворуч був проведений наступний експеримент, автомобіль «ВА321011» було вставлено в місці відновлення руху, за кермом знаходився водій ОСОБА_4 та за командою слідчого він розпочинав рух по дузі, в цей момент вмикався секундомір. В момент коли місце контакту на автомобіля знаходилось в місці зіткнення транспортних засобів секундомір вимикався. В результаті експерименту було встановлено, що автомобіль «ВА321011» під керуванням водія ОСОБА_4 по дузі рухався з такою швидкістю, що відстань завдовжки 12.9 метри він долав за час рівний 4.2 секунди.
Далі свідку ОСОБА_7 було запропоновано розповісти про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.07.2014 року на проїжджій частині перехрестя пр. 200-річчя Кривого Рогу, вул. Тухачевського, вул. Коротченко та вул. Подбєльського, свідком якої він є. Свідок ОСОБА_7 показав, що 5 липня 2014 року приблизно о 12.00 годині він знаходився в якості пасажира в салоні автомобіля «ВА321011» яким керував ОСОБА_8 , він сидів на передньому пасажирському сидінні. Рухались вони по проїжджій частині дороги вул. Подбєльського з боку жіночого монастиря в напрямку перехрестя з пр. 200-річчя Кривого Рогу, вул. Тухачевського та Коротченко. На вказане перехрестя вони виїхали на зелений сигнал світлофору та зупинились надаючи дорогу транспортним засобам, що рухались в зустрічному напрямку прямо та повертали з вул. Коротченко праворуч на вул. Тухачевського, оскільки їм було потрібно повернути ліворуч. В зустрічному напрямку прямо проїхало кілька автомобілів, праворуч повернуло також кілька автомобілів, і він побачив, що з вул. Коротченко повертаючи праворуч на вул. Тухачевського рухається мікроавтобус «Мерседес Спринтер», візуально позаду нього транспортних засобів він не бачив. В цей час ліворуч від їх автомобіля, повертаючи ліворуч проїхав автомобіль «Форд транзит», який зрізав кут повороту і коли виїхав на вул. Тухачевського трохи не зіткнувся з мікроавтобусом «Мерседес Спринтер», що повертав праворуч. Його увага в цей момент була прикута до даних транспортних засобів тому по сторонах він не дивився. Коли «Форд» та «Мерседес» роз`їхались ОСОБА_9 відновив рух повертаючи ліворуч, проїхавши кілька метрів він відчув з права удар і в салон посипалось скло, проїхавши ще кілька метрів автомобіль зупинився. Коли він вийшов то побачив на дорозі чоловіка похилого віку поруч з ним велосипед. Як рухався велосипедист він не бачив та пояснити цього не може.
Окрім того свідок ОСОБА_7 пояснив, що він уважно слідкував за проведенням слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_4 і повністю підтверджує свідчення останнього в частині розташування автомобіля на дорозі перед відновленням руху, місця зіткнення транспортних засобів, траєкторії руху автомобіля «ВА321011» та його швидкості. Більш точно вказати зазначені параметри він не може, на своїх свідченнях наполягає (Т.1 а.с.29-31,32,33-35).
Відповідно висновку експерта №58/27-202 від 29.07.2014р. встановлено, що в діях ОСОБА_6 з керуванням велосипедом «Україна» вбачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДР України, котра з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, що настала. В діях водія ОСОБА_4 з керування автомобілем «ВАЗ-21011» вбачаються невідповідність вимогам п.п.10.1, 16.6 ПДР України, які з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, що настала (Т.1 а.с.39-41).
Відповідно висновку експерта №2041, встановлено, що у потерпілого ОСОБА_6 малися наступні тілесні ушкодження закрита травма грудної клітини, яка супроводжувалась переломами 4,5,6,7 ребер ліворуч, закритий перелом лівої лонної кістки. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби). Ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, які могли мати як обмежену так і не обмежену травмуючи поверхню або при ударі об такі предмети, що могли бути в умовах дорожньо-транспортної пригоди тобто при обставинах вказаних в постанові про призначення судово-0медичної експертизи і потерпілим. Будь-яких судово-медичних данних які могли б свідчити, що потерпілий в момент надходження до стаціонару знаходився в стані алкогольного сп`яніння не має (Т.1 а.с.46-47).
Відповідно відповіді Центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Кривий Ріг та Криворізького району від 09.09.2014р. , встановлено що станом на 09.09.2014р. за гр.. ОСОБА_4 зареєстрованих транспортних засобів не значиться. Гр.. ОСОБА_4 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорій «А1, А, В1, В, С1, С» виданого Криворізьким ВРЕР від 19.10.2013р. (Т.1 а.с.51).
Згідно довідки Криворізького МРЕВ від 09.08.2014р. транспортний засіб «ВАЗ21011» державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_10 (Т.1 а.с.52).
Згідно розписки від 10.07.2014р. встановлено, що ОСОБА_11 отримала від ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 2000 грн. на лікування ОСОБА_6 . Крім того, згідно квитанцій про поштовий переказ вбачається, що ОСОБА_4 перераховував на ім`я потерпілого ОСОБА_6 1030 грн. (Т.1 а.с.61,62).
Відповідно поліса №АІ/0821934 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_10 застрахував автомобіль «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Т.1 а.с.70).
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2172 від 05.07.2014р., у ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено (Т.1 а.с.71).
Зазначені письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням обвинуваченого та отримані в порядку, передбаченому КПК.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких він вчинив наїзд на потерпілого. Тому ці докази є належними.
Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінальної справи і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних і визнаних судом належними, допустимими та достовірними доказів з точки зору достатності, узгодженості між собою та взаємозв`язку, керуючись вимогами ст. 17 ч.4, ст. 94 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що визнані судом допустимими, належними та достовірними доказами, які судом приймаються, містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок. На переконання суду, цими доказами встановлено, що водій ОСОБА_4 , виконуючи маневр повороту ліворуч не надав переваги у русі велосипедисту, в наслідок чого здійснив наїзд на останнього.

Таким чином, судом встановлено, що водієм ОСОБА_4 було допущено порушення п.п.10.1, 16.6 ПДР України, внаслідок якого було заподіяно потерпілому тілесне ушкодження, яке знаходиться в причинному зв`язку із винними діями ОСОБА_4 . Отже, дії обвинуваченого мають бути кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 1 а.с.56).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який раніше не судимий (Т.1 а.с.55), за місцем проживання характеризується нейтрально, за останнім місцем праці ТОВ «КривбассМеталлСтіл», характеризується позитивно (Т.1 а.с.58,59), не працює, частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілому, на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває (Т.1 а.с.56,57), одружений та має трьох неповнолітніх дітей 2012, 2005 та 2000 років народження (Т.1 а.с.63,64,65,66).
Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді обмеження волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами, із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 2, 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У справі потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 сум моральної та матеріальної шкоди, заподіяної злочином (Т.1 а.с.118-119).

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі ст.ст. 16, 1166, 1167 ЦК України, відповідно до ст.ст. 61, 368 КПК України, позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної моральної та матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково.

Згідно чеків і квитанцій про витрати цивільного позивача на лікування, вартість лікування склала 2 697,38 грн. (а.с.121-136 Т.2) , проте в позовних вимогах зазначено вимогу про стягнення матеріальної шкоди в сумі 5 800 грн. Відповідно до поліса №АІ/0821934 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, власник а/м ОСОБА_10 застрахував автомобіль «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в межах розмірів шкоди, заподіяної життю та здоров`ю 100 000 грн., шраншиза 1 тис.грн. Таким чином, враховуючи що підтверджені чеками і квитанціями витрати потерпілого на лікування складають 2 697,38 грн., користь цивільного позивача з відповідача АТ «Українська охоронно-страхова компанія» підлягає стягненню сума матеріальної шкоди - 1697,38 грн. з урахуванням франшизи 1 тис.грн. на підставі ст.22.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ». Крім того, відповідно до п. «г» п.41.2 ст.41 Закону, з АТ «Українська охоронно-страхова компанія» підлягає стягненню сума моральної шкоди в розмірі 5% від страхової виплати -2 697,38 грн., тобто 134,87 грн.

Щодо вирішення позову в частині моральної шкоди, яку цивільний позивач просить стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_4 , суд враховує, що потерпілий від ДТП отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, потерпілий є літньою людиною, не може самостійно без костилів і сторонньої допомоги пересуватися, обслуговувати себе і доглядати за хворою лежачою дружиною, позбавлений можливості обробляти огород на дачі, щоб додатково забезпечити свою сім*ю харчами рослинного походження, через що він відчуває моральні страждання, які негативно позначилися на якості життя ОСОБА_6 . З урахуванням характеру цих страждань та вимог розумності і справедливості, часткового визнання відповідачем позову в цій частині, наявність часткової вини самого потерпілого в ДПТ, яка виразилася в невиконанні ним вимог п.12.3 ПДР України, котра з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП,суд вважає за можливе задовольнити цю вимогу частково і стягнути з відповідача 50 тисяч грн. компенсації моральної шкоди та 1000 грн. матеріальної шкоди відповідно до розміру франшизи за страховим полісом.

Також, підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави, витрати пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 40 коп. (Т.1 а.с.38).
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
постановив:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з АТ «Українська охоронно-страхова компанія» ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 697,38 грн., моральної шкоди - 134,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., та 1000 грн. матеріальної шкоди відповідно до розміру франшизи за страховим полісом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, витрати пов`язані з проведенням проведенням судової експертизи в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 40 коп.
Речовий доказ автомобіль «ВАЗ21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться під розпискою у ОСОБА_4 залишити у розпорядженні останнього, дозволивши користуватися та розпоряджатися на власний розсуд (Т.1 а.с16,17).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1