УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/7091/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 314 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10
Підставами прийняття такого рішення суд вказав в ухвалі те, що обвинувальний акт складено з порушенням ч. 1 ст. 291 КПК України та п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки вказаний обвинувальний акт не затверджений прокурором, у місці, визначеному для затвердження відсутній підпис прокурора ОСОБА_11 , також на останній сторінці обвинувального акту не зазначено дату затвердження обвинувального акту. Крім того, в обвинувальному акті зазначена обтяжуюча покарання обставина як вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, в той час як це є кваліфікуючою ознакою ч. 3 ст. 368 КК України, а відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням прокурор, який брав участь у підготовчому судовому засіданні подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та повернути обвинувальний акт на новий розгляд в суд першої інстанції.
Вважає, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.
Вказує, що кримінальним процесуальним кодексом України не визначено конкретної форми затвердження обвинувального акту, тобто, відсутні будь-які чіткі посилання де саме у обвинувальному акті повинен міститись підпис прокурора на підтвердження його затвердження. Таким чином, наявність підпису прокурора у обвинувальному акті вказує на те, що прокурор його затвердив. У іншому випадку у разі не погодження прокурором обвинувального акту був би відсутній підпис прокурора та відповідно обвинувальний акт до суду не направлявся.
Вказує, що в обвинувальному акті зазначені дати підписання та затвердження, відсутність зазначення року його затвердження на останньому аркуші не перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті та не порушує прав учасників процесу.
Також, вважає, що твердження суду щодо безпідставності зазначення у обвинувальному акті обтяжуючих обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є помилковим.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про повернення обвинувального акту. Вважає, що вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291, ст.ст. 109, 110 КПК України, у зв`язку з відсутністю конкретного обвинувачення ОСОБА_10 у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та відсутністю чіткого формулювання спеціального суб`єкту злочину, а саме службової особи.
Так, в обвинувальному акті зазначено що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи умисно, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди, за вчинення дій ОСОБА_12 , які планували здійснити шляхом службового підроблення офіційних медичних документів 22.02.2016 року, зокрема акту огляду медико-соціальною експертною комісією, перебуваючи у кабінеті голови Житомирської міжрайонної комісії МСЕК одержали від ОСОБА_13 неправомірну вигоду.
Вказує, що з обвинувального акту не зрозуміло в чому безпосередньо полягає службове підроблення
Також, зазначає про відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист.
Заслухавши доповідь судді, прокурора який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив щодо задоволення апеляційної скарги захисника, захисника ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив щодо доводів прокурора, захисника ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , які висловили заперечення на апеляційну скаргу прокурора та підтримали доводи скарги захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд з підготовчого засідання має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Вимоги щодо форми і змісту обвинувального акта викладені у ст. 291 КПК України. Обов`язкові відомості, які повинен містити обвинувальний акт, визначені у ч. 2 ст. 291 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити дату та місце його складання та затвердження.
На недотримання прокурором зазначених вимог Закону і вказує суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, з чим і погоджується колегія суддів, оскільки обвинувальний акт не містить повної дати його затвердження, і не затверджений прокурором.
Що стосується доводів захисника ОСОБА_8 про неконкретність обвинувачення, як підстави для повернення обвинувального акту, то на думку колегії суддів вони не можуть бути задоволенні оскільки не ґрунтуються на законі та є передчасними на даній стадії судового провадження.
Відповідно до змісту п.5 ч.1 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначається фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Так, з обвинувального акта вбачається, що фактичні обставини та формулювання обвинувачення у ньому викладені, в основному з додержанням вимог ст. 291 КПК України, є послідовними, відповідають вимогам законодавства та процесуальній формі.
Також, відповідно до ст. 337-339 КПК України прокурор має право під час судового провадження змінити обвинувачення та висунути додаткове обвинувачення.
Крім того, питання про доведеність вини, правильності кваліфікації є компетенцією суду під час судового розгляду, після безпосереднього дослідження ним доказів, а тому клопотання, які заявляв захист не могли вирішуватись під час підготовчого провадження де суд фактично з`ясовував можливість призначення справи до судового розгляду.
З наведених підстав, колегія суддів також вважає передчасними висновки суду про безпідставність включення до обвинувального акту обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у справі задовольнити частково.
Виключити з ухвали вказівку суду про невідповідність обвинувального акту через неправильне зазначення у ньому обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: