Єдиний унікальний номер справи 185/1142/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0000498, з клопотанням прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності стосовно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, працюючого спеціалістом ПАТ КБ «ПриватБанк», раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно клопотання прокурора підозрюваний ОСОБА_6 28.09.2012 року о 09.50 годині, знаходячись напроти РАГСу по вул. Радянській м. Павлограда Дніпропетровської області, діючи з умислом на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , на ґрунті особистої неприязні, кулаком правої руки наніс останній не менше двох ударів в область голови та шиї, та один удар долоню лівої руки в область правого вуха, штовхав її в область спини, хапав за волосся, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді підшкірних гематом з помірним набряком на волосяній частині тім`яної ділянки голови, а також невеликого синця на мочці правої вушної раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії підозрюваного ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

03.02.2015 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_6 у зв`язку з закінченням строків давності.

10.03.2015 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України, було задоволено, кримінальне провадження було закрито.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2015 року ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2015 року, - була скасована, клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_6 направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

В підготовче судове засідання з`явився прокурор, підозрюваний, потерпіла, представник потерпілої

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, оскільки з моменту вчинення останнім злочину пройшло два роки, за вказаний період підозрюваний до кримінальної відповідальності за інший злочин не притягувався, досудове слідство не призупинялось.

Аналогічне письмове клопотання надійшло від ОСОБА_6 , який просить кримінальне провадження закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності за вчинений злочин на підставі ст. 49 КК України /а.п. 168/.

В підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ вже надав оцінку його діям під час досудового розслідування, зазначивши в своїй ухвалі від 19.11.2015 року про «благополучне закінчення строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності», оскільки з дня вчинення злочину, що відноситься до категорії невеликої тяжкості, минуло два роки, він не оголошувався в розшук та кримінальне провадження щодо нього не призупинялось.

Представник потерпілої та потерпіла просять суд відмовити в клопотанні, оскільки дії підозрюваного органом досудового розслідування за ст. 125 ч.1 КК України невірно кваліфіковані, в його діях вбачається склад злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, оскільки під час конфлікту 28.09.2012 року у потерпілої було викрадено золоту прикрасу: сережку. У зв`язку з чим вважають за необхідне повернути клопотання прокурору.

Вислухавши думку прокурора, сторін та інших учасників провадження, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 286 КПК України передбачає, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Під час дослідження наданих письмових доказів судом було встановлено, що 04.12.2012 року до ЄРДР слідчим СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області було внесено відомості про те, що 28.09.2012 року приблизно о 09.50 годині в районі РАГСа по вул. Радянській м.Павлограда ОСОБА_6 спричинив легкі тілесні ушкодження своїй колишній дружині ОСОБА_4 , в підтвердження чого надано витяг з кримінального провадження №0000498 /а.п.129/.

Відповідно до письмової заяви потерпілої ОСОБА_4 від 28.11.2012 року, вона просить порушити кримінальну справу відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які 28.09.2012 року в 09.50 годині по вул. Радянська в м.Павлоград в районі міського РАГС напали на неї. ОСОБА_6 побив її та спричинив легкі тілесні пошкодження, вирвавши золоту сережку, яку забрала мати ОСОБА_7 та не повернула. Вважає, що їх дії носили хуліганський характер, порушили громадський лад. /а.п.130/.

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.10.2012 року в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 за ст. 122, 296 КК України було відмовлено /а.п.181/.

Відповідно до медичної довідки №9676 від 28.09.2012 року потерпіла ОСОБА_4 звернулась до КЗ «Павлоградська міська лікарня №4» у зв`язку з побиттям на вулиці, виявлений синець в області правого вуха, набряк в тім`яній області голови /а.п.131/.

За висновками судово-медичного дослідження потерпілої ОСОБА_4 №664 від 12.12.2012 року /а.п.133-134/ №664-Е від 13.02.2013 року /а.п.161/, у останньої встановлені тілесні ушкодження у вигляді підшкірних гематом з помірним набряком на волосяній частині тім`яної ділянки голови, а також невеликого синця на мочці правої вушної раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитись в результаті нападу ОСОБА_6 та нанесенні ударів 28.09.2012 року. Ушкодження могли утворитись від не менше двох, трьох ударів чи ривка.

Виявлені тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_4 підтверджує акт судово-медичного дослідження (обстеження) №511 від 01.10.2012 року /а.п.162/.

Під час проведення слідчих дій (пред`явлення особи для впізнання, проведення слідчого експерименту) свідок ОСОБА_9 , ОСОБА_10 впізнали особу підозрюваного ОСОБА_6 , зазначивши, що саме він 28.09.2012 року завдав потерпілій в районі міського РАЦСу легкі тілесні ушкодження, при цьому на місці злочину показали механізм спричинення тілесних ушкоджень та підтвердили свої покази /а.п.135-137, 138-144, 145-147, 155-159/

Під час проведення слідчого експерименту 09.01.2013 року потерпіла ОСОБА_4 за участю оперативно-слідчої групи, понятих та захисника на місці злочину показала та розповіла про механізм спричинення їй легких тілесних ушкоджень підозрюваним ОСОБА_6 , зазначивши на місці злочину, що останній шляхом «хлопків» наносив їй удари, ляпаси в області вуха, штовхав зі сторони спини, хапав за волосся, наносив удари в область шиї, зазначивши що ударів було не менше десяти. При цьому потерпіла під час проведення вказаної слідчої дії не вказувала на відкрите викрадення її золотої прикраси підозрюваним. При завершенні та складенні протоколу проведення слідчого експерименту зауважень від потерпілої чи її захисника не надходило /а.п.148-154/.

Факт ознайомлення потерпілої сторони та підозрюваного з зібраними стороною обвинувачення письмовими доказами підтверджений в судовому засіданні протоколами про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та протоколами ознайомлення /а.п.163-167/.

Згідно вимоги з інформаційного центру ОСОБА_6 станом на 24.02.2016 року до кримінальної відповідальності не притягувався, зокрема інкримінованого злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 125 КК України /а.п.170/.

За характеристикою з місця проживання підозрюваний ОСОБА_6 характеризується позитивно /а.п.171/.

21.01.2013 року ОСОБА_6 було пред`явлено повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч.1 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 28.09.2012 року приблизно о 09.50 годині в районі РАГСу по вул. Радянській м. Павлограда Дніпропетровської області /а.п.175-178/.

14.03.2013 року ОСОБА_6 було пред`явлено про зміну раніше пред`явленого повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України /а.п.179-180/.

Протягом проведення досудового розслідування слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду неодноразово постановлялись ухвали про привід підозрюваного від 07.05.2013 року /а.п.184/, від 03.04.2013 року /а.п.185/, від 12.03.2013 року /а.п.186/, від 11.04.2013 року /а.п.187-189/

Аналізуючи надані для розгляду клопотання сторонами письмові докази, суд дійшов висновку, що дії підозрюваного ОСОБА_11 органом досудового розслідування за ст. 125 ч.1 КК України кваліфіковані вірно, оскільки 28.09.2012 року діями підозрюваного ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 були завдані легкі тілесні ушкодження. Будь-яких доказів чи ознак іншого злочину в діях підозрюваного ОСОБА_6 , окрім інкримінованого злочину, судом не встановлено. Кримінальне провадження №0000498 за ст. 125 ч.1 КК України було порушено за заявою потерпілої, яка під час проведення досудового розслідування, проведенні слідчих дій жодного разу не оскаржувала кваліфікацію інкримінованого підозрюваному злочину.

Тому до показів потерпілої ОСОБА_4 , що були надані під час розгляду клопотання прокурора про закриття провадження, в частині невірної кваліфікації інкримінованого злочину підозрюваному ОСОБА_6 , - суд відноситься критично та не приймає при розгляді клопотання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш сурове, ніж обмеження волі.

Звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухиляється від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Із законодавчого визначення слідує, що особою, котра ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду (наприклад, не з`являється без поважних причин до слідчого або в суд, вчинила втечу після затримання, порушує умови запобіжного заходу, змінила місце перебування або документи, що посвідчують особу, перейшла на нелегальне станови, тощо). Як правило, це особа, щодо якої винесена постанова про притягнення її як обвинуваченої та про оголошення її розшуку або обрання (зміни) запобіжного заходу. День, з якого особа вважається такою, що ухиляється від слідства або суду, визначається початковим днем відповідної фактичної поведінки такої особи (наприклад день втечі з-під варти або день неявки без поважних причин до слідчого або в суд) або днем винесення слідчим (судом) постанови (ухвали) про розшук цієї особи чи обрання (зміни) щодо неї запобіжного заходу. А час зупинення перебігу давності дорівнює часу ухилення особи від слідства або суду.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 21.01.2013 року ОСОБА_6 висувалося повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, відомості про що внесено до ЄРДР 4 грудня 2012 року.
Крім того, після оголошення підозри та допиту у якості підозрюваного до ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався, а обвинувальний акт 23 травня 2014 року був повернутий до органу прокуратури як такий, що не відповідає вимогам статті 291 КПК України. Також, за наслідками розгляду скарги ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді від 28 жовтня 2014 року /а.п.182-183/ було скасовано постанови слідчого про зупинення досудового розслідування від 19.04.2013 року та 23.05.2013 року в даному кримінальному провадженні.
Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та згода останнього на це датовані 17 листопада 2014 року /а.п.2-4/ та зареєстровані в суді 3 лютого 2015 року /а.п.1/.
Судом встановлено, що злочин вчинено 28 вересня 2012 року. Вчинений підозрюваним ОСОБА_6 злочин, передбачений ст. 125 ч.1 КК України, відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до категорії невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді штрафу, громадських робіт або виправних робіт.

Станом на 24 лютого 2016 року минуло два роки з дня вчинення кримінального правопорушення, що відноситься до категорії невеликої тяжкості, підозрюваний ОСОБА_6 не оголошувався в розшук та кримінальне провадження щодо нього не призупинялося.
Таким чином, у суду немає підстав для висновку про те, що саме з вини підозрюваного ОСОБА_6 визначалося тривале проведення досудового розслідування, а відтак - його ухилення від слідства та суду.
На підставі викладеного, судом встановлено, що на день постановлення 24.02.2016 року судом ухвали закінчився строк, а саме: два роки з дня вчинення підозрюваним ОСОБА_6 злочину. На протязі указано строку підозрюваний ОСОБА_6 не вчиняв нового злочину певного ступеня тяжкості і не ухилявся від слідства чи суду.

Керуючись п.п.1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ст.ст.284, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області про звільнення підозрюваного ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

Підозрюваного ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000498 від 04.12.2012 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - закрити.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1