Провадження №: 1-кп/752/359/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0007945 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дружківка, Донецької обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, а саме:
- 31.05.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців; звільнений в залі суду 31.05.2012 року по відбуттю строку покарання;
- 12.11.2012 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі; звільнений з місць позбавлення волі (Микитівська ВК № 87 Донецької області) 23.08.2013 року по відбуттю строку покарання;
- 10.01.2014 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;
- 24.03.2014 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань приєднано 6 (шість) місяців не відбутого покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 10.01.2014 року та остаточно призначено покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.09.2014 року, на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію від 08.04.2014 року» невідбутий строк покарання скорочено на 1/2, станом на 19.04.2014 року призначено до відбуття покарання строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць 18 днів позбавлення волі; звільнений з місць позбавлення волі (Олексіївська ВК № 25 Харківської області) 06.06.2015 року по відбуттю строку покарання;
- 19.11.2015 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 17.12.2015 року, Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.03.2016 року покарання пом`якшено до 6 місяців арешту,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_5 , 14.08.2015 року, о 17:00, перебуваючи в торговельному приміщенні магазину «МегаМаркет» ТОВ «Лабр» за адресою: м. Київ, вул. Горького, 50, підійшов до полиць з товаром та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав товар, а саме: шоколад марки «Кіндер» 22 шт. вартістю 22 грн. 80 коп. за шт., а всього, на загальну суму 501.60 грн., що належить TOB «Лабр». Вищевказаний товар, а саме 22 шоколадки він поклав в сумку яку мав при собі після чого вийшов за межі касової зони, де не розрахувавшись, за викрадений ним товар направився до виходу, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, при виході з магазину «МегаМаркет» TOB «Лабр», його затримали працівники охорони вказаного магазину.
Крім того, 30.10.2015 року приблизно о 20 год. 30 хв. ОСОБА_5 зайшов до торгівельного приміщення магазину «Велика Кишеня» ТОВ «Фудмаркет», який розташований за адресою: м. Київ проспект Глушкова 36. В подальшому він підійшов до полиць з товаром та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав товар, а саме: шоколад марки «Рошен» 4 шт. - вартістю 21 грн. 16 коп. за шт. загальна вартість 84 грн. 64 коп., шоколад марки «Рошен» 16 шт. - вартістю 24 грн. 82 коп. за шт. загальна вартість 397 грн. 12 коп., а всього на суму 481,76 грн, що належить ТОВ «Фудмережа». Вищевказаний товар, а саме: 12 шоколадок він поклав в чорну сумку яку мав при собі та 8 шоколадок поклав до внутрішніх кишень куртки після чого вийшов за межі касової зони, де не розрахувавшись за викрадений ним товар направився до виходу, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, при виході з магазину «Велика Кишеня» ТОВ «Фудмаркет», його затримали працівники охорони вказаного магазину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та пояснив, що дійсно вчиняв перелічені злочини, а саме крав шоколад, який збирався віддати дітям. Обвинувачений просить його суворо не карати, у вчиненому щиро кається, обіцяє стати на шлях виправлення та звертає увагу на тяжкий стан здоров`я та те, що у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі, кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середнього ступеню тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності і на цей час є судимим за вчинення умисного злочину проти власності, відсутність тяжких наслідків, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, а саме ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Враховуючи, що злочин обвинувачений, вчинив до постановлення попереднього вироку від 17.12.2015 року, яким Шевченківським районним судом м. Києва ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.03.2016 року покарання пом`якшено до 6 місяців арешту, - остаточне покарання ОСОБА_5 визначити за правилами ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, з урахуванням, що 1 дню позбавлення волі відповідає 1 день арешту.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
З огляду на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду та тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_5 , якому після затримання, 30.10.2015 року ухвалою судді було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та в подальшому продовжено і на момент прийняття рішення судом запобіжний захід продовжує діяти, зарахування строку попереднього ув`язнення, починаючи з 30.10.2015 року по 14.06.2016 року, враховуючи необхідність засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадити з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України.
До вступу вироку в законну силу, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 , у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 14.06.2016 року, зарахувавши у строк покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 30.10.2015 року (день затримання), по 13.06.2016 року, включно.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.
Речові докази по справі, а саме: 22 упаковки шоколаду «Кіндер», що знаходяться на відповідальному зберіганні у ТОВ «Лабр» та 20 упаковок шоколаду «Рошен», що знаходяться на відповідальному зберіганні у ТОВ «Фудмережа» залишити за належністю.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_7