АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

2 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 6 липня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 6 липня 2016 року в кримінальному провадженні під №0004972, внесеному до ЄРДР 8.06.2016 р., задоволено частково клопотання заступника начальника Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 3 вересня 2016 року включно, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України є таким, що не має судимості,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя, розглядаючи клопотання заступника начальника Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою в межах строку досудового розслідування, існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування вчасно, в зв`язку із чим у даному кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, одночасно взяв до уваги необхідність дотримання положень ст. ст. 177, 178 КПК України й практики Європейського Суду з прав людини, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні діянь, в яких він підозрюється, характер і обставини вчинення злочинів, так яким чином вони встановлені та сформульовані за змістом у повідомлені про підозру, наявність необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може намагатися переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2016 р. у справі №757/32064/16-к, якою задоволено клопотання заступника начальника Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та постановити ухвалу про обрання до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

На обгрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що прокурором не було дотримано вимог ст. 199 КПК України щодо змісту клопотання про продовження тримання під вартою при його складанні.

Зазначає, що судом було проігноровано вимоги ст. 194 КПК України, яка покладає на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обов`язок встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім цього вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 мотивував її лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості, що є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

В підсумку вказує, що прокурором не було дотримано встановлених вимог до клопотання про продовження строків тримання під вартою, не доведено у встановлений КПК України спосіб існування обставин, що виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_6 , при цьому доказування обґрунтованої підозри прокурором здійснюється лише посиланням на матеріали, які є недопустимими доказами та на матеріали про кримінальні правопорушення в яких відсутні будь-які відомості про причетність ОСОБА_6 до них. Незважаючи на це слідчим суддею не дотримано вимоги КПК України про обов`язок відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою через недоведеність обставин, що виправдовують подальше тримання під вартою, ухвалу обґрунтовано посиланням на недопустимі докази, посиланням на існування ризиків без підтвердження даних ризиків доказами через що в ухвалі слідчого судді від 06.07.2016 р., висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а сама ухвала винесена з порушенням вимог КПК.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 щодо обставин викладених в апеляційній скарзі в інтересах підозрюваного, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставин і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, в провадженні управління з розслідування кримінальних проваджень у сферах державної служби та власності Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0004972 від 08.06.2015 р., за ознаками злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

11.05.2016 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12.05.2016 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

13.05.2016 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 8 липня 2016 року включно.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0004972 від 08.06.2015 року продовжено постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_8 від 02.07.2016 року до шести місяців, тобто до 11 листопада 2016 року.

05.07.2016 року заступник начальника Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому тяжких та особливо тяжких злочинів, а тому з метою виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні та попередження настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

06.07.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в межах строку досудового розслідування, до 3 вересня 2016 року включно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Під час розгляду клопотання прокурора слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики переховування підозрюваного від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання, можливість незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні чи перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином не зменшились.

Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена заступником Генерального прокурора України при винесенні процесуального рішення постанови про продовження строку досудового розслідування від 02.07.2016 р. та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

При цьому, слідчий суддя врахував тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, наявність суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані слідчі дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_6 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні злочинів, із застосуванням насильства та спричинення смерті людині, а тому обґрунтовано на підставі цього Кодексу визнав неможливим визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не грунтуються на матеріалах судового провадження.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 6 липня 2016 року в кримінальному провадженні під №0004972, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8.06.2016 року, якою задоволено частково клопотання заступника начальника Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 3 вересня 2016 року включно, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного за ст. 257, ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє на захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 и б а к