УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/2344/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м .Житомира від 16 березня 2016 року щодо
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,
громадянина України, зареєстрованого приватним
підприємцем та працюючого у ТОВ «Інформаційне
агентство 17-й канал», зареєстрованого в
АДРЕСА_2 , не судимого,
якому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 17.05.2016 року.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, а саме в умисному сприянні діяльності самопроголошеної організації «ДНР» у формі організації функціонування телеканалу «Новоросія», забезпеченні можливості для розміщення самопроголошеного «ДНР» матеріалів, необхідних для здійснення терористичної діяльності та забезпечення створення громадянином ОСОБА_9 трансляційних сервісів із можливістю загальнодоступного ознайомлення з вказаними матеріалами користувачами мережі «Інтернет».
ОСОБА_7 24.11.2015 року затримано в порядку ст. 208 КПК України.
24.11.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258 -3 КК України.
25.11.2015 року Корольовським районним судом. Житомира ОСОБА_7 обрано міру запобіжного заходу тримання під вартою до 22.01.2016 року.
20.01.2015 року Корольовським районним судом м. Житомира продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 19.03.2016 року.
10.03.2016 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 24.05.2016 року.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також, що у відповідності до вимог ст. 176 ч.5 КПК України до нього запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 березня 2016 року скасувати та відмовити слідчому у продовженні строку тримання під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.
Апелянт зазначає, що підозра у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення є не обґрунтованою, а ризики, якими слідчий у клопотанні та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі мотивують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного зменшились, тому для ОСОБА_7 , враховуючи його проукраїнські погляди та цілеспрямованість, немає ніякого сенсу переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Підозрюваний у своїх показах викриває злочинну діяльність терористичної організації «ДНР», зазначає та впізнає конкретних осіб, причетних до такої діяльності (протоколи впізнання за фотографією від 11.12.2015 року), а тому, як зазначає апелянт, знизилися ризики того, що ОСОБА_7 буде намагатися уникнути суду та досудового розслідування, переховуватися у Росії та на окупованих територіях.
Апелянт звертає увагу, що мати підозрюваного ОСОБА_10 є громадянкою України.
Також ОСОБА_7 , відповідно до своїх показів свідомо пішов шляхом допомоги досудовому слідству, тому в його діях взагалі відсутній ризик того, що на свободі він буде впливати на свідків, які не допитані та досудовим слідством не встановлені, адже він у своїх показах свідомо намагався викрити всіх осіб причетних до злочинної діяльності проти України.
Твердження слідчого щодо використання ОСОБА_7 громадянства РФ матері з метою уникнення кримінальної відповідальності, можливості переховування від слідства та суду, є надуманими припущеннями, а не обґрунтованими ризиками, оскільки ні клопотання про продовження строку тримання під вартою, ні додані до нього матеріали не містять жодних даних на підтвердження таких зв`язків.
Захисник ОСОБА_8 зазначає, що судове засідання з приводу продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 суд постановив провести у закритому порядку, в результаті чого представники ТОВ «Інформаційне агентство 17 канал» були видалені із зали судового засідання та були позбавлені можливості заявити письмове клопотання про передачу ОСОБА_7 на особисту поруку.
За таких обставин, на думку захисника ОСОБА_8 , права ОСОБА_7 були грубо порушені, оскільки вирішення вказаного клопотання могло суттєво вплинути на скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши доповідача по справі, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши письмові матеріали провадження, суд вважає апеляцію захисника ОСОБА_8 такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею були досліджені та підтверджені наявні ризики, передбачені ст. 177 ч.1 п.1,2,3 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.
Досудове розслідування у даний час не завершено та його строк продовжено до 24.05.2016 року.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики не зменшилися.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що мати підозрюваного ОСОБА_7 є громадянкою Росії та проживає у м. Москва Російської Федерації. Сам ОСОБА_7 неодноразово виїжджав у місце розташування самопроголошеної ДНР як по роботі так і приватним справам, як суспільний діяч, і це стверджує сам підозрюваний, мав намір виїхати у м. Москву Російської Федерації.
У даний час, внаслідок військових дій понад 300 км кордону між Україною та Росією є фактично неконтрольованою, що надає змогу будь-якій особі, у тому числі підозрюваному ОСОБА_7 , у любий час перетнути кордон України.
Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає, необґрунтованими посилання захисника на те, що у вказаному кримінальному провадженні відсутні будь які ризики того, що ОСОБА_7 не буде переховуватись від слідства та впливати на хід розслідування вказаного кримінального провадження.
Ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_7 вказує на осіб, причетних до здійснення антиукраїнської діяльності на території Донецької області та сприяє розкриттю даних злочинів, свідчить лише про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , у даний час, співпрацює з органами досудового розслідування, але не є безумовним доказом відсутності обґрунтованих ризиків та обставин, передбачених змістом ст. ст. 177, 178 КПК України
З урахуванням наведених обставин, а також і підвищеної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою.
Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 про те, що підозра у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення є необгрунтованою, що слідчий не довів суду наявність ризиків, які, з врахуванням показів підозрюваного зменшились, то вони є безпідставними, спростовуються вивченими матеріалами кримінального провадження та не можуть бути вагомими підставами для скасування визначеного підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою.
А тому, з урахуванням вищенаведеного, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційний суд залишає без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду Житомирської області від 16 березня 2016 року без зміни.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 393, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 березня 2016 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, до 17 травня 2016 року без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: