Справа № 159/1514/14-к Провадження №11-кп/773/193/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 поданою в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 18 лютого 2016 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами щодо ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2014 року ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на цей період обов`язки, передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України

Вироком Апеляційного суду Волинській області від 13 серпня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_9 в частині призначеного йому покарання скасовано та постановлено в цій частині новий вирок, яким призначено останньому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років обмеження волі.
19 лютого 2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок апеляційного суду від 13.08.2014 року щодо ОСОБА_9 залишено без змін.

11 січня 2016 року до Ковельського міськрайонного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 про перегляд вироків від 27.05.2014 року та 13.08.2014 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2016 року дану заяву було залишено без задоволення.

Своє рішення суддя мотивував тим, що наведені у заяві засудженого та його захисника підстави перегляду вироків за нововиявленими обставинами були предметом розгляду та дослідження в судовому засіданні, яким суд дав правильну юридичну оцінку, в подальшому, як в суді апеляційної інстанції, так і в касаційній інстанції засуджений ОСОБА_9 та його захисник кваліфікацію дій останнього за ч. 1 ст. 121 КК України не оскаржували, а тому відсутні підстави для задоволення їх заяви.

У поданій апеляційній скарзі, не погоджуючись з ухвалою суду, захисник засудженого ОСОБА_8 посилається на однобічність та неповноту судового розгляду, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. В обгрунтування вказує, що судами усіх інстанцій не взято до уваги висновок експерта № 716 від 29.11.2013 року, зокрема в частині невизначеності тяжкого тілесного ушкодження у потерпілого, а в основу вироку покладено висновки комісійної експертизи, а не первинної, що вплинуло на кваліфікацію дій його підзахисного і призначене в подальшому покарання, що і є, на його думку, нововиявленими обставинами згідно положень ч. 2 ст. 459 КПК України, а тому вважає мотиви прийнятого судом рішення щодо відмови в задоволенні їх заяви необґрунтованими.

Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В запереченні на апеляційну скаргу адвокат потерпілого ОСОБА_7 вважає її безпідставною та просить ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і в судових дебатах просили її задовольнити, прокурора та представника потерпілого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді заяви засудженого та його захисника ретельно перевірив його доводи і дав їм правильну юридичну оцінку.
Так, згідно ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Тобто, нововиявленими обставинами є лише ті фактичні дані, які в установленому порядку спростовують факти, що були покладені в основу судового рішення.
Для перегляду рішення за нововиявленими обставинами необхідно, щоб такі обставини впливали на юридичну оцінку фактів, на підставі яких ухвалено оскаржуване рішення.
Розглядаючи заяву засудженого ОСОБА_9 та його захисника про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, місцевий суд дотримався вказаних вимог закону.

Твердження апелянтів в своїй апеляційній скарзі про неврахування судами усіх інстанцій висновку експертизи №716 від 29.11.2013 року(а. к.п. 45-48), зокрема в частині невизначеності тяжкого тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 є безпідставними і до уваги не приймаються, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а також вироку Ковельського міськрайонного суду 27.05.2014 року даний первинний висновок судового медичного експерта був предметом дослідження в ході судового розгляду, зазначений в самому вироку і судом було дано йому належну юридичну оцінку.

Підставою ж для кваліфікації дій засудженого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 121 КК України став висновок комісійної судово медичної експертизи №50 від 17.12.2013 року (а. к.п. 57-73), згідно якої у потерпілого ОСОБА_10 , крім виявлення легких та середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, також були виявлені тілесні ушкодження у виді контузії важкого ступеня лівого ока, субретинальної гематоми в макулярній зоні, підвивиху кришталика, що в своєму клінічному перебігу призвело до посттравматичного центрального та пара центрального фіброзного хоріоретиніту (праве око здорове, ліве око - центральний зір відсутній, визначається рух руки ексцентрично ззовні), який не підлягає хірургічному та консервативному лікуванню, і які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Будь яких порушень в ході розгляду кримінального провадження при призначенні згаданих експертиз, чи їх проведенні, які б ставили під сумнів їх достовірність встановлено не було.

В подальшому, як в ході апеляційного розгляду кримінального провадження, так і в касаційній інстанції, ні засуджений ОСОБА_9 , ні його захисник не оскаржували вирок суду з мотивів наведених в їх заяві, не вказували на недопустимість одних доказів, та надання судом переваги іншим, погодившись із кваліфікацією дій засудженого ОСОБА_9 .

Суд вірно не прийняв до уваги, як підтвердження нововиявлених обставин, представлений захисником засудженого висновок спеціаліста №385/15 від 02.11.2015 року ОСОБА_11 , оскільки останній не спростовує висновків комісійної судово медичної експертизи № 50 від 17.12.2013 року щодо наявності у потерпілого ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, висновок якої, як і висновок первинної судово-медичної експертизи були предметом дослідження суду при розгляді справи, об`єктивно існували і були відомі під час судового розгляду справи, як суду, так і засудженому, та його захиснику, а тому не можуть вважатись нововиявленими.
Будь яких інших обставин, які б підпадали під ознаки п. п. 1-5 ч. 2 ст. 459 КПК України, апелянти суду не подали, а тому суд першої інстанції вірно залишив їх заяву без задоволення.

Підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції за доводами, викладеними у апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає, а тому керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 459, 467 КПК України,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 подану в інтересах засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2016 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий:

Судді: