01.11.16№ 1-441/11
Пр. 1-в /336/272/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення,
В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_5 до покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2011 року за ч. 2 ст. 307 КК України, у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

В клопотанні зазначив, що згаданим вироком до строку покарання зараховано час попереднього тримання засудженого, починаючи з дня затримання за підозрою у вчиненні злочину, а саме: з 5 січня 2011 року, до набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 30 травня 2011 року, тому вказаний строк є строком попереднього ув`язнення, який треба зараховувати до строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Від призначеного вказаним вироком покарання засудженого звільнено умовно-достроково на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.03.2013 року з невідбутим строком в один рік три місяці двадцять один день. Покарання за вироком від 31.03.2011 року не є відбутим, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінально караного діяння, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, подія якого відноситься до 16 січня 2015 року, тобто до спливу невідбутої частини покарання. У зв`язку з викладеним заявник просить про зарахування у строк покарання за вироком суду від 31.03.2011 року строку попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 5 січня 2011 року по 30 травня 2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В судовому засіданні підтримав доводи клопотання, просить про його задоволення.

ОСОБА_5 підтримав доводи захисника.

Прокурор заперечує проти задоволення клопотання, оскільки відповідно до Прикінцевих положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року«Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» цей Закон застосовується до осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю. Оскільки згаданий закон набрав чинності 24 грудня 2015 року, тоді як засуджений відбув покарання за вироком суду від 31.03.2011 року ще 13 лютого 2015 року, тобто до набрання Законом чинності, до ОСОБА_5 в силу Прикінцевих положень не можна застосовувати встановлені Законом № 838-VIII правила.

Вислухавши думку особі, що беруть участь у судовому розгляді, суд не вбачає підстави для задоволення клопотання, виходячи з таких міркувань.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року«Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України № 838-VIII цей Закон застосовується до осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Цей Закон набрав чинності 24 грудня 2015 року.

Строк призначеного ОСОБА_5 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя покарання сплив 13 лютого 2015 року, тобто до набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (день звільнення з місць позбавлення волі 23 жовтня 2013 року + один рік три місяці двадцять один день невідбутої частини покарання).

В силу ст. 63 КК України покарання у вигляді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи.

За ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Вказані положення узгоджуються із змістом ч. 1 ст. 71 КК України, відповідно до якої якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З наведених положень закону України про кримінальну відповідальність випливає, що факт відбуття покарання у виді позбавлення волі можна констатувати після спливу певного строку, призначеного вироком суду, і призначений строк покарання за один і той самий злочин не може бути продовжений у зв`язку з вчиненням нового злочину.

Заявляючи, що ОСОБА_5 не відбув призначеного йому вироком суду від 31.03.2011 року покарання, так як його звинувачено у вчиненні кримінально караного діяння під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком, адвокат, очевидно, виходить з необхідності застосування правил сукупності вироків при призначенні покарання у випадку ухвалення обвинувального вироку.

Необхідність застосування цих правил прямо витікає з наведених статей 71, 81 КК України, проте це не означає продовження строку вже призначеного покарання.

У зв`язку з викладеним суд погоджується з твердженнями прокурора про те, що на час набрання Законом України № 838-VIII від 26.11.2015 року«Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» ОСОБА_5 відбув покарання, призначене йому вироком від 31.03.2011 року, тому він не є суб`єктом застосування вимог п. 2 Прикінцевих положень цього Закону, у зв"язку з чим не вбачає підстав для ухвалення рішення на користь особи, яка звернулася з цим клопотанням.

Керуючись ст. ст. 537, 539, 392, 395 КПК України, ст. 72 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення:

Суддя ОСОБА_1