УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №280/1532/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 286 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2016 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гуменники Коростишівського району Житомирської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, інваліда 2 групи, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
засуджено за ч.2 ст.286 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 69 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання нижче від найвищої межі у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави : витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 491 грн. 04 коп.; витрати за проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану в сумі 615 грн. 00 коп.
Речові докази по справі, а саме: мотоцикл «Альфа», який зберігається на майданчику тимчасового утримання ТЗ Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області повернуто власнику ОСОБА_10 .
06.09.2015 року, близько 00 год. 30 хв. водій ОСОБА_7 , в порушення вимог пункту 2.9.а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним мотоциклом «Альфа» без реєстраційного номеру, яким перевозив пасажира ОСОБА_11 . Рухаючись вказаним мотоциклом по вул. Леніна с. Гуменники Коростишівського району Житомирської області в напрямку м. Коростишева, водій ОСОБА_7 , в силу свого алкогольного сп`яніння, порушуючи вимоги п.2.3.б) зазначених вище Правил проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін та в порушення вимог п.10.1. вказаних Правил перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив виїзд свого мотоцикла за межі проїзної частини на праве узбіччя, де здійснив наїзд на залізобетонну опору ліній електропередач №21/84. Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир мотоцикла «Альфа» ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з крововиливами під м`які покрови голови в потиличній ділянці, садна та поверхневої забійної рани потиличної ділянки, фрагментальний перелом луски потиличної кістки з переходом лінії перелому на основу черепа, крововиливи під м`які мозкові оболонки та забій головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, просить скасувати вирок суду через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначити останньому покарання застосувавши положення ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі визначеної санкцією ч.2 ст. 286 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. Зазначав, що в резолютивній частині вироку судом ОСОБА_7 призначене покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, що є неприпустимим, оскільки найнижча межа покарання передбачена у вигляді 3 років позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_7 визначено із застосуванням ст.69 КК України нижче від найвищої межі у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, що є грубим порушенням вимог ст.ст. 50, 65, 69 КК України, жодним чином судом не мотивовано перехід до іншого основного виду покарання незазначеного у санкції ч.2 ст. 286 КК України. Просив виключити з резолютивної частини вироку суду положення щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь держави витрат за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 491,04 грн., оскільки такі витрати сплачені ним 20.10.2015 року добровільно. Також просив виправити наявні у мотивувальній частині судового рішення описки.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що порушення водієм ОСОБА_7 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, вимог пунктів 2.9.а), 2.3.б), 10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, вина останнього в інкримінованому йому діянні повністю підтверджена доказами, які викладені у вироку суду:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 вересня 2015 року, схемою до протоколу огляду місця ДТП, ілюстративною таблицею (а.п. 42-55);
- протоколом огляду трупа потерпілої ОСОБА_11 ,1994 року народження, від 06 вересня 2015 року (а.п. 56);
- висновком експерта №834 від 10.09.2015 року, згідно з яким при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 було виявлено наступні тілесні ушкодження: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді крововиливів під м`які покрови голови в потиличній ділянці, садна та поверхневої забійної рани потиличної ділянки, фрагментарного перелому; луски потиличної кістки з переходом лінії перелому на основу черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки та забою головного мозку, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю; садна по тилу обох кистей, садна на тулубі, садна в ділянці обох колінних суглобів, синці на обох гомілках, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться; виявлені тілесні ушкодження, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючою контактуючими поверхнями, можливо внаслідок падіння з мопеду перебуваючи в положенні пасажира з послідуючим ударом головою до тупого твердого предмету та тертям об дорожнє покриття за обставин та в терміни, що вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи; смерть ОСОБА_11 настала в результаті важкої відкритої черепно-мозкової травми, що підтверджується наявністю тілесних ушкоджень, що складають відкриту черепно-мозкову травму і виділенням крові з носових та слухових ходів (а.п. 58-60);
- висновком автотехнічного експерта №3/635 від 23.09.2015 року згідно з яким на мотоциклі «Альфа», без р/н, яким керував під час дорожньо-транспортної події обвинувачений ОСОБА_7 , наявні механічні пошкодження ударно-динамічного характеру, які описані в дослідницькій частині; на момент ДТП зовнішні світлові прилади мотоцикла «Альфа», знаходилися в технічно працездатному стані, визначити в якому режимі працювала фара головного світла мотоцикла «Альфа» в момент ДТП в рамках даної експертизи не виявилось можливим; на момент ДТП гальмівна система мотоцикла «Альфа», без р/н, знаходилася в технічно працездатному стані; на момент ДТП рульове управління мотоцикла «Альфа», без р/н, знаходилося в технічно працездатному стані; на момент ДТП ходова частина мотоцикла «Альфа», без р/н, знаходилась в технічно працездатному стані; в процесі дослідження технічного стану мотоцикла «Альфа», без р/н, не встановлено будь-яких характерних ознак технічних несправностей деталей і систем, які б могли привести до створення аварійної ситуації й виникнення наведеної дорожньо-транспортної пригоди (а.п. 62-73);
- висновком експерта за результатами проведення судової авто технічної експертизи №758/15-25 від 25.09.2015 року встановлено, що мінімальна швидкість руху мотоцикла «Альфа», без д.н.з., до ДТП враховуючи слідову інформацію складає 21,4 км/год. але слід зазначити, що вище обрахована швидкість є мінімальною, оскільки при розрахунках не враховувалась енергія затрачена на деформацію частин транспортного засобу при зіткненні; в даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Альфа», без д.н.з., ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог пп.2.3.б), 10.1, 12.1. Правил дорожнього руху України. Виконуючи наведені вище технічні вимоги Правил дорожнього руху України, витримуючи безпечну швидкість руху, вибираючи правильні прийоми керування транспортним засобом, не змінюючи напрямку свого руху, водій ОСОБА_7 завжди мав би технічну можливість уникнути зіткнення з електричною опорою; з технічної точки зору та згідно проведеного дослідження причиною створення аварійної обстановки й виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, в наведених умовах дорожнього руху, слід вважати невідповідність дій водія ОСОБА_7 технічним вимогам пп.2.3.б), 10.1, 12.1. Правил дорожнього руху України (а.п.74-76).
Апеляційний суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, а саме немотивованого переходу до іншого основного виду покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст. 286 КК України.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до інвалідів першої і другої групи.
Так, згідно довідки МСЕК №207944 серія 12 ААА від 09.02.2016 року, наданої до апеляційного суду, ОСОБА_7 визнаний інвалідом другої групи, дата чергового переогляду 12.01.2017 року.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора та вважає, що слід скасувати вирок місцевого суду з наведених мотивів та ухвалити новий вирок.
Згідно вимог ст. 65 КК України, апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини кримінального провадження, що обтяжують та пом`якшують його покарання.
Відповідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 відноситься до категорії тяжких.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується позитивно, алкогольними напоями не зловживає, працює на підприємстві по обробці природного каменю (а.п. 87), на утриманні останнього перебуває малолітня дитина (а.п. 88), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Апеляційний суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
За таких обставин, апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в межах апеляційної скарги прокурора і позбавлений можливості вийти за межі апеляційних вимог, оскільки цим буде погіршено становище обвинуваченого.
При призначенні строку та виду покарання, апеляційний суд враховує думку прокурора та позицію потерпілої ОСОБА_12 , яка підтримала доводи апеляційної скарги щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді двох років позбавлення волі, а також вищенаведені обставини, тому вважає, що для досягнення мети перевиховання та виправлення обвинуваченого слід призначити йому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням спеціального права.
Разом з тим, враховуючи наведені обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який став інвалідом 2 групи внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд вважає за можливе застосувати положення ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 286 КК України.
Також, апеляційний суд враховує, що обвинуваченим ОСОБА_7 було добровільно сплачено на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 491,04 грн., що підтверджено квитанцією №27 від 20.10.2015 року (а.п. 95), а тому вказана сума судових витрат не підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .
Щодо вказівок апелянта про виправлення наявних описок в мотивувальній частині вироку місцевого суду, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 379 КПК України, виправлення описок у судовому рішенні здійснюється судом, котрий постановив рішення.
На підставі наведеного, колегія суддів скасовує вирок суду щодо ОСОБА_7 в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, та ухвалює новий вирок, яким йому призначає покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Арешт на майно не накладався.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речовий доказ мотоцикл «Альфа» - слід повернути власнику. Судові витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок.
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити покарання за цим законом із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України 2 (два) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити попередній - особисте зобов`язання.
Строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану в сумі 615 (шістсот п`ятнадцять) грн. 00 коп.
Речові докази по справі, а саме: мотоцикл «Альфа», який зберігається на майданчику тимчасового утримання ТЗ Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області повернути власнику ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, через апеляційний суд Житомирської області протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді: