ЄУН 331/2755/13-к
Провадження №1-кп/331/2/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«26» квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя надійшов затверджений прокурором прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя ОСОБА_6 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання, прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України і підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Захисник адвокат ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 , заперечують проти призначення судового розгляду, посилаючись на те, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Підготовче судове засідання в судовому провадженні у першій інстанції є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Статтею 291 КПК України закріплені вимоги стосовно змісту обвинувального акту.

Відповідно до засад кримінального провадження та норм, закріплених у КПК України, законодавець не допускає такого порушення з боку суддів, як призначення судового розгляду по обвинувальному акту, який не відповідає вимогам КПК України.

Так, у відповідності до вимог п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора.

Проте, в порушення вищезазначених вимог закону, у даному обвинувальному акті не зазначені ім`я та по батькові слідчого, який склав обвинувальний акт та прокурора, який його затвердив.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, окрім іншого, обвинувальний акт має містити дату та місце його складання та затвердження, проте всупереч вказаним вимогам, даний обвинувальний акт не містить місця його складання.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором , якщо він склав його самостійно.

Однак, зі змісту обвинувального акту вбачається, що всупереч вимогам закону він підписаний лише слідчим, прокурор, який затвердив даний обвинувальний акт, його не підписав.

Разом з цим, звертає на себе увагу і той факт, що гриф затвердження обвинувального акту не засвідчений відбитком гербової печатки.

Крім того, зі змісту обвинувального акту не зрозуміло, чи залучалася по даному кримінальному провадженню потерпіла особа.

Між іншим, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 КК України як заволодіння бюджетними коштами шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та за ч. 3 ст. 191 КК України як заволодіння бюджетними коштами шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Проте частини 2 та 3 статті 191 КК України передбачають відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Крім того, кваліфікованими видами привласнення, розтрати або заволодіння чужого майном шляхом зловживання службовою особою свої службовим становищем за ч. 3 ст. 191 КК України закон передбачає вчинення їх повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Натомість, дії обвинуваченої ОСОБА_5 по епізоду заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем від 21.04.2012 року кваліфіковані за ч. 3 ст. 191 КК України без зазначення такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не може бути призначений до судового розгляду, оскільки не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001198 від 02.12.2012 року відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1, який затвердив обвинувальний акт, для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1