Справа №705/5105/16-к
1-кс/705/947/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2016 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
слідчого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю: скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Умань скаргу ОСОБА_3 на умисну бездіяльність,
Скаржник звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з скаргою на бездіяльність умисну. В скарзі скаржник вказує, що до Уманського ВП він звернувся з повідомленням про кримінальне правопорушення щодо невиконання судового рішення, яке зареєстроване в журналі ЄО-4838 від 16.05.2016р.. ОСОБА_4 уповноважений на прийняття та реєстрацію передав його інспектору ОСОБА_5 для перевірки по Закону України «Про звернення громадян». Відомості про злочин до ЄРДР внесені не були на особистому підґрунті всупереч ст. 214 КПК України., а тому ставить питання про визнання дій ОСОБА_4 уповноваженого міськполіції щодо невиконання своїх службових обов`язків, як умисну бездіяльність та просить зобов`язати ОСОБА_4 прийняти та зареєструвати повідомлення ОСОБА_3 за ЄО-4838 від 16.05.2016р. в ЄРДР.
Скаржник в судовому засіданні доводи своєї скарги підтримав та просив її задоволити та вказав, що звернувся до міськвідділу міліції з заявою про злочин, однак відомості даної заяви в ЄРДР внесено не було. Його заява містила всі необхідні дані для внесення в ЄРДР, а уповноважений Уманського ВП ОСОБА_4 передав заяву для з`ясування інспектору, який не мав на те права.
Начальник слідчого відділу Уманського МВ УМВС України в Черкаській області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
В серпні 2016 року скаржник звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з скаргою на бездіяльність умисну.
Згідно вимог ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідної скарги - вказана скарга була визначена до розгляду слідчому судді ОСОБА_1 ..
03 серпня 2016 року ухвалою слідчого судді відкрито провадження з розгляду даної скарги.
За змістом ст. 26 КПК, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, параграф №1, ст.ст. 303 308.
Так, ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК, з урахуванням відповідних положень глави 26 КПК України.
Скаржник звернувся з заявою до Уманського МВ УМВС України в Черкаській області про кримінальне правопорушення. Дана заява була зареєстрована Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 16.05.2016 року ЄО-4838.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, згідно пп. 4 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних ), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними суб`єкт і суб`єктивна сторона.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Подана ОСОБА_3 до Уманського МВ УМВС заява про кримінальне правопорушення, як зазначено у листі начальника Уманського ВП ГУНП в Черкаській області від 27.05.2016 року, не містить жодних ознак злочину, за викладених заявником обставин, заявником у скарзі наводяться власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та враховуючи що жодного доказу на підтвердження обставин вказаних у скарзі ОСОБА_3 не надав, приходить до висновку, що скарга є не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя,
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність умисну - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1