Справа № 524/2077/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Власівка Світловодського району Кіровоградської області, громадянина України, що має середню освіту, військовослужбовця ЗСУ, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1,2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
1 епізод. 05.05.2015 року, в нічний час доби, ОСОБА_6 , діючи з прямим злочинним умислом, з корисливого мотиву, за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження замикаючого пристрою водійських дверей автомобіля марки ВАЗ 21041 синього кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ДП «Полтавастандартмитрологія», проник у салон вказаного автомобіля, та, запустивши двигун, переїхав на ньому за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, смт. Власівка, де продав його громадянину ОСОБА_8 . Вказаними діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ДП «Полтавастандартмитрологія» матеріального збитку на суму 68259 грн.

2 епізод. 25.06.2015 року, в нічний час доби, ОСОБА_6 , діючи з прямим злочинним умислом, з корисливого мотиву, повторно, за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, біля третього під`їзду буд. 24, шляхом пошкодження замикаючого пристрою водійських дверей автомобіля марки ВАЗ 21053 синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , проник у салон вказаного автомобіля, та, запустивши двигун, переїхав на ньому до будинку свого знайомого ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаними діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 39440 грн.

В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_6 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі, фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно, і пояснив, що він, дійсно вчинив інкриміновані йому злочини у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що в ніч з 24 на 25 червня 2015 року було викрадено належний йому автомобіль автомобіля марки ВАЗ 21053 синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 . Приблизно через місяць автомобіль йому повернули, але в ньому були відсутні належні йому речі, які він зазначив в позовній заяві, також автомобіль було пошкоджено. Протокол огляду автомобіля складався в його присутності, в протоколі він відобразив, чого не вистачало в автомобілі. Обвинувачений відшкодував йому 1000 гривень в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої злочином.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів на обґрунтування цивільного позову та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується цивільний позов, та матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений вчинив інкриміновані йому злочини і його дії слід кваліфікувати:

за 1 епізодом - за ч. 1 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом;

за 2 епізодом - за ч. 2 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно;

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, данні про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Скоєні обвинуваченим злочини відповідно до ст. 12 КК України належать: за ч. 1 ст. 289 КК України до злочинів середньої тяжкості; за ч. 2 ст. 289 КК України - до тяжких злочинів. Обвинуваченим вчинено два умисних корисливих злочини, якими завдано збитків потерпілим. На час судового розгляду автомобілі повернуто потерпілим за сприянням обвинуваченого. Потерпілому ОСОБА_7 обвинуваченим добровільно частково відшкодовано шкоду, завдану злочином.

Обвинувачений не має судимості. За місцем проживання на обвинуваченого скарг та заяв не надходило, що характеризує його з позитивної сторони. На обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, є учасником бойових дій.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, враховуючи його вік та стан здоров`я, поведінку до вчинення злочинів, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, усвідомлення ним своєї провини, добровільне часткове відшкодування завданого збитку, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, з яких убачається, що він є учасником бойових дій, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання без реального його відбування, шляхом звільнення від відбування покарання з встановленням випробування і покладанням на обвинуваченого ряду обов`язків із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, яке, на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

По кримінальному провадженню заявлений цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому ОСОБА_7 просив стягнути з ОСОБА_6 суму матеріальної шкоди в розмірі 20845 гривень, суму моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 3300 гривень. У подальшому уточнив позовні вимоги: просив стягнути з обвинуваченого на його користь суму збитків у вигляді пошкодження замка запалювання автомобіля та замка лівої передньої двері у сумі 920 гривень, витрати потерпілого на правову допомогу, в іншій частині матеріальної шкоди просив залишити позов без розгляду. Також просив стягнути на його користь з обвинуваченого суму завданої моральної шкоди в розмірі 5000 гривень. Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК України, п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, судом позов в частині стягнення матеріальної шкоди за викрадені речі залишений без розгляду.

Обвинувачений уточнений цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнав частково в сумі 920 гривень, позовні вимоги щодо компенсації суми моральної шкоди визнав також частково в розмірі 3000 гривень.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується цивільний позов, на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, з`ясувавши характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, суд, з урахуванням положень ст.ст. 22, 1166, ЦК України, приймаючи до уваги визнання обвинуваченим позовних вимог, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_7 в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 920 гривень.

Щодо заявленої потерпілим ОСОБА_7 компенсації моральної шкоди, суд, з огляду на положення ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, приймаючи до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав потерпілий у зв`язку із посяганням на його власність та пошкодженням його майна, частковим визнанням обвинуваченим позовних вимог, враховуючи вимоги розумності, виваженості і справедливості, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 4000 гривень, який суд вважає належною і справедливою компенсацією моральної шкоди, завданої потерпілому порушенням його прав. Враховуючи, що обвинуваченим відшкодовано потерпілому 1000 гривень, стягненню з нього на користь потерпілого підлягає 3000 гривень.

Заявлені потерпілим витрати, пов`язані з наданням правової допомоги у сумі 3300 гривень, в розумінні ст. 22, 1166 ЦК України не відносяться до збитків, завданих злочином, тому не підлягають задоволенню в рамках заявленого цивільного позову, а відповідно до ст. 118, 120 КПК відносяться до процесуальних витрат.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

призначивши остаточне покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Уточнений цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 суму завданої злочином матеріальної шкоди в розмірі 920 (дев`ятсот двадцять) гривень, суму компенсації моральної шкоди в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, а всього стягнути 3920 (три тисячі дев`ятсот двадцять) гривень. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу у сумі 3300 (три тисячі триста) гривень.

Речові докази:

- автомобіль ВАЗ 21053 державний номерний знак НОМЕР_2 № рами НОМЕР_3 - залишити потерпілому ОСОБА_7 ;

- автомобіль ВАЗ 21041 державний номерний знак НОМЕР_4 № рами НОМЕР_5 - залишити потерпілому ДП «Полтавастандартмитрологія»;

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Автозаводський районний суд міста Кременчука.

Головуючий: ОСОБА_1