Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2016 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 375, 376-1 КК України.
Дана скарга була подана до Печерського районного суду м. Києва та в подальшому направлена для розгляду до Дніпровського районного суду м. Києва.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що, в порушення вимог ст. 214 КПК України, за поданною ним заявою 19.09.2016 року, якою було повідомлено Генеральну Прокуратуру України про вчинення кримінального правопорушення суддію Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 375, 376-1 КК України, відомості по вказаному вище повідомленню до Єдиного реєстру досудових розслідувань посадовими особами Генеральної прокуратури України не внесені, досудове розслідування не розпочато. Просить зобов`язати компетентних посадових осіб Генеральної прокуратури України внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Послався на зайнятість та брак часу для відвідування судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
Представник Генеральної прокуратури України в судове засідання також не з`явився. Про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно із ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи строки розгляду скарги, передбачені ч. 2 ст. 306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги без участі особи, яка її подала.
Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 19 вересня 2016 року звернувся до Генеральної прокуратури України із повідомленням про вчинення, на думку заявника, суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 375, 376-1 КК України.
Вказане повідомлення зареєстроване 19 вересня 2016 року за №51, що підтверджується штампом та підписом уповноваженої особи на копії повідомлення про кримінальне правопорушеня.
В подальшому, 21 вересня 2016 року ОСОБА_3 направив поштовим зв`язком до Генеральної прокуратури України заяву з проханням повідомити за яким реєстраційним номером внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості з його повідомленням про кримінальне правопорушення від 19 вересня 2016 року, однак відповіді на момент подання скарги не отримав.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Чинним кримінальним законом України передбачені діяння, що вважаються злочинами, ознаки їх об`єктивної і суб`єктивної сторони та в чому вони полягають, кваліфікуючі ознаки злочинного діяння та інше. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). За такими заявами чи повідомленнями повинні прийматись передбачені законом процесуальні рішення, в тому числі і винесення постанов. У разі відсутності в заяві чи повідомленні даних, які б свідчили про ознаки злочину, за результатами їх розгляду прийняття процесуальних рішень не є обов`язковим. Рішення по заяві чи повідомленні про злочин у виді листа кримінально-процесуальним законом не передбачено.
Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої, до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Таким чином, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Відповідно до ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 216 КПК України із урахуванням п. 1 Розділу ХІ КПК України, повноваження щодо досудового розслідування кримінальних проваджень щодо суддів здійснюють слідчі органи прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом.
При цьому, згідно із ст. 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, а за рішенням Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 оцінка законності процесуальних актів і дій суддів належить виключно до сфери правосуддя.
Крім того, Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину згідно з Інструкцією № 1050 і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. "Про незалежність судової влади".
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі, з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання (пункти 10 і 11).
Судді відносяться до окремої категорії осіб, щодо яких існує особливий порядок провадження.
Особливий порядок притягнення суддів до кримінальної відповідальності є процесуальною гарантією забезпечення незалежності суддів, недоторканності, засобом їх правового захисту, підтвердженням особливого статусу судової влади правової держави, як третьої гілки влади, покликаною грати роль стримуючого і стабілізуючого чинника в суспільстві. Він забезпечується Конституцією України, законами України Про судоустрій і статус суддів , Про Вищу раду юстиції.
Судді є посадовими особами судової влади, які відповідно до Конституції України наділені повноваженнями здійснювати правосуддя і виконувати свої обов`язки на професійній основі в Конституційному Суді України та судах загальної юрисдикції.
Тиск на суддю заборонений законом з метою уникнення зловживань з боку громадян, шляхом здійснення тиску та впливу на правосуддя і інших державних органів щодо суддів.
А відтак, слідчий судя не вбачає підстав для задоволення поданої ОСОБА_3 скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України,
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: