Дата документу 23.02.2016 Справа № 554/1257/16-к
Справа № 554/1257/16-к
Провадження № 1-кс/554/1712/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000646, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке мотивує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.02.2016 року ОСОБА_5 , із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майно, шляхом підбору ключа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проник до помешкання ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав дві швейні машинки марки «YAMATA», заподіявши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 10000 гривень.

21.02.2016 року ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Слідчий зазначає про існування ризиків переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків по кримінальному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки підозра необґрунтована та слід врахувати особистість.

Заслухавши учасників процесу, допитавши свідка ОСОБА_8 , вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 22.02.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто в таємному заволодінні чужим майном (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

В судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.02.2016 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 21.02.2016 року; протоколом огляду місця події від 21.02.2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.02.2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.02.2016 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.02.2016 року; протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 21.02.2016 року;

- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків по кримінальному провадженню.

Стосовно ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про який слідчий, окрім зазначених вище ризиків, зазначає у клопотанні, то він не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання, оскільки прокурором не доведено яким саме чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного - ОСОБА_5 в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан. Так, ОСОБА_5 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, батьків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді «взяття під варту» відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02) якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням наведених мотивів та вимог закону, вважаю можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, клопотання слідчого задовольняється судом частково.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 193-194,196, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці. Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20 год. вечора до 07 год. ранку. Зобов`язати підозрюваного з`являтися до слідчого, прокурора та суду за їх першою вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1