Справа № 401/4156/15-к;
Провадження №1-кп/401/26/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" вересня 2016 р.. Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2015 року за № 0001560 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Шпола Черкаської області, українки, громадянки України, одруженої, не працюючої, із середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше судимої 19.01.2006 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за статтею 128 КК України, до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік. 04.04.2006 року судовою платою у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області вирок Світловодського міськрайонного суду було скасовано та визнано ОСОБА_6 винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. На час ухвалення вироку ОСОБА_5 в силу статті 89 КК України є такою, що не має судимості

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила навмисний злочин проти життя та здоров`я особи за таких обставин.

24.06.2015 року малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є вихованкою Шполянської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату 1-2 ступеню, на час літніх канікул разом зі своїм батьком ОСОБА_8 , приїхала до місця його постійного проживання до домоволодіння АДРЕСА_2 . В подальшому малолітня ОСОБА_7 проживала за вищевказаною адресою разом зі своїм батьком ОСОБА_8 та його дружиною ОСОБА_5 .

Під час спільного проживання у ОСОБА_5 виникли неприязні відносини до малолітньої ОСОБА_7 , які на думку ОСОБА_5 були обґрунтовані тим, що малолітня ОСОБА_7 не виконувала її вимоги щодо дотримання правил гігієни та надання допомоги у виконанні домашніх господарських робіт.

З метою забезпечення виконання своїх вимог, ОСОБА_5 будучи в емоційно агресивному стані, систематично пригнічувала психологічний стан малолітньої ОСОБА_7 , шляхом висловлювання в підвищеному тоні погроз на її адресу заподіяння їй тілесних ушкоджень.

В період часу з вечора 21.08.2015 року до вечора 23.08.2015 року ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_7 залишились одні в домоволодінні АДРЕСА_2 . Внаслідок цього ОСОБА_5 , користуючись тим, що малолітня ОСОБА_7 залишилась без захисту на її особистому піклуванні на тривалий час, знову, в більш наполегливій формі, стала вимагати від малолітньої ОСОБА_7 дотримання правил гігієни, а саме прати свій одяг та митися.

23.08.2015 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 знову виявила відсутність малолітньої ОСОБА_7 у будинку, після чого розпочала її пошуки. В подальшому ОСОБА_5 виявила малолітню ОСОБА_7 в приміщенні туалету вищевказаного домоволодіння, де остання спала, після чого будучи обуреною діями малолітньої ОСОБА_7 щодо невиконання її вимог в дотриманні правил гігієни, ОСОБА_5 схопила руками малолітню ОСОБА_7 та, витягнувши її з приміщення туалету, декілька разів штовхнула її на купу сухих гілок. В подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи в емоційно агресивному стані, з метою недопущення втечі малолітньої ОСОБА_7 , обхопивши руками тулуб останньої, з висловлюванням погроз застосування фізичного насильства, стала вести її до приміщення будинку. При цьому під час руху до будинку, малолітня ОСОБА_7 , розуміючи, що ОСОБА_5 веде її до будинку для спричинення їй тілесних ушкоджень, намагалась втекти, внаслідок чого вони впали на землю та на каміння, що ще більше обурило ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_5 з метою нанесення тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_7 силоміць привела її до приміщення будинку АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні вказаного будинку умисно, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання небезпечних наслідків для потерпілої, користуючись перевагою у вазі та фізичній силі, не маючи на меті заподіяння смерті малолітній ОСОБА_7 , нанесла їй не менше 9 цілеспрямованих ударів кулаком правої руки у життєво важливі органи малолітньої - в область обличчя та голови малолітньої ОСОБА_7 . Діючи згідно свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_7 , ОСОБА_5 нанесла один потужний удар кулаком правої руки у життєво важливий орган малолітньої - у верхній правий відділ живота малолітньої ОСОБА_7 . Нанесення вище вказаних ударів супроводжувалось неодноразовим падінням від отриманих ударів малолітньої ОСОБА_7 на підлогу. При цьому ОСОБА_5 , не припиняючи свої злочинні дії, умисно нанесла багаточисельні удари руками та ногами по тулубу та кінцівках малолітньої ОСОБА_7 .

Згідно висновку судово- медичної експертизи № 137 від 05.10.2015 року, на тілі малолітньої ОСОБА_7 маються тілесні ушкодження, у вигляді: трьох старих поверхневих забитих ран з нагноєнням в області колінного суглоба справа, однієї забитої рани з нагноєнням в області колінного суглоба зліва, однієї забитої рани на правій боковій поверхні грудної клітки в нижньому відділі; однієї забитої рани в області правого тазостегнового суглоба, двох саден на ліктьовій поверхні нижньої третини правого передпліччя, трьох саден на тильній поверхні лівої кисті, двох саден на тильній поверхні стопи зліва, трьох саден на тильній поверхні стопи справа, семи саден на задній поверхні грудної клітки в нижньому відділі, восьми синців з локалізацією на задній поверхні грудної клітки, правій бічній поверхні грудної клітки, зовнішній поверхні правого стегна, які по відношенню до живих осіб відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та які були заподіяні за 2-7 днів до часу смерті малолітньої ОСОБА_7 ; близько 80-100 саден на голові, на грудній клітці, на лобку, на кінцівках, на животі, з наявністю нерівномірно вираженого крововиливу в цих місцях, які по відношенню до живих осіб відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та які були заподіяні протягом доби до часу смерті малолітньої ОСОБА_7 ; внутрішньочерепної травми у вигляді великого крововиливу голови, крім передньо-нижнього відділу обличчя, тім`яної та скроневої області зліва, з наявністю двосторонньої субдуральної гематоми справа в області склепіння, зліва в області основи, з незначним субарахноїдальним крововиливом і наявністю вторинних крововиливів через здавлювання мозку в зоні глибоких структур мозку (міст), закритої тупої травми живота з наскрізним пошкодженням тканини печінки з розтрощуванням по ходу на межі доль та внутрішньочеревним крововиливом в кількості приблизно 100 мілілітрів, які по відношенню до живих осіб відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, та які були заподіяні протягом доби до часу смерті малолітньої ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 20 години малолітня ОСОБА_7 померла від заподіяних їй комбінованих тілесних ушкоджень, а саме внутрішньочерепної травми у вигляді крововиливів під оболонки мозку з вторинними ознаками здавлювання головного мозку та закритої тупої травми живота з наскрізним розривом тканини печінки з внутрішньочеревним крововиливом, у незначній мірі сприяли настанню смерті інші тілесні ушкодження, оскільки викликали дефіцит крові в кровоносному руслі, які були спричинені їй ОСОБА_5 .

В судовому засіданні, яке відбулося 16 листопада 2015 року обвинувачена ОСОБА_9 вину не визнала, також не визнала цивільний позов та суду пояснила, що вона протягом чотирьох років проживає разом з ОСОБА_8 . Його дочка ОСОБА_7 навчається в школі-інтернаті в місті Шпола. З дівчинокою в неї були хороші стосунки. Коли приїжджав батько ОСОБА_8 , то вона ставала неслухняною. Не бажала митись. Бувало таке що вона спала у туалеті або у кущах. 21 серпня ОСОБА_8 поїхав на роботу. З 21 серпня по 23 серпня вона була вдома разом з ОСОБА_10 та двоюрідною сестрою ОСОБА_11 , яка поїхала 21 серпня. Вона два дні взагалі дитину не чіпала. В неділю о 15 годині ОСОБА_10 падала на веранді з помийного відра на підлогу, та в коридорі через поріг. Крові у неї вона не бачила. Але ОСОБА_10 говорила, що її бив батько. Вона чула, що ОСОБА_10 кричала. Коли вибігла, то побачила, що ОСОБА_10 була у туалеті. Біля неї стояв її батько ОСОБА_8 . Це було о шостій годині ранку. Вона не бачила, щоб ОСОБА_8 її бив, але ОСОБА_10 трималася за живіт. ОСОБА_8 поїхав о 8 годині 10 хвилин ранку та його не було два дні. 21,22, 23 серпня ОСОБА_8 був на роботі, а повернувся 24 серпня об 11 годині 30 хвилин. Вона дзвонила батькові дівчинки ОСОБА_8 та говорила, що дитині погано. Але він сказав, що швидку не потрібно викликати та сказав щоб ОСОБА_10 не притворялася. ОСОБА_10 ходила гуляти до тітки ОСОБА_12 а також гуляла на подвір`ї.

У судовому засіданні, яке відбулося 28 вересня 2016 року, під час додаткового допиту обвинуваченої ОСОБА_5 , остання визнала свою вину, та вказала що вона дійсно наносила тілесні ушкодження малолітній ОСОБА_7 , коли залишилася з нею вдома на одинці, але при цьому вона не думала, що від її ударів будуть такі наслідки. Кається у вчиненому, проте цивільний позов не визнає у повному обсязі.

Крім визнання вини обвинуваченою ОСОБА_5 вини, її вина в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої доводиться дослідженими відповідно до вимог частини 1 статті 23 КПК України доказами.

Дослідивши докази безпосередньо та отримавши показання учасників кримінального провадження усно, судом встановлено таке.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що 24 червня 2015 року вони приїхали зі ОСОБА_13 , де дочка навчалась в інтернаті. Відносини між його дочкою та дружиною ОСОБА_5 були напружені, що супроводжувалось постійними скандалами та криками. Через те, що дочка не хотіла митись, ОСОБА_5 кричала на неї та била дерев`яною палицею, мискою. На тілі дочки були синці. Інколи дочка ночувала у туалеті. З цього приводу він робив зауваження ОСОБА_5 .

З 20 по 24 серпня його вдома не було. В ці дні він працював. До того як поїхав на роботу він бачив на тілі дочки тілесні ушкодження. Він особисто дитину не бив. Про смерть дитини йому повідомила сестра. Дитина захворіла від побиття. Похованням дитини займався він особисто.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що вона знає обвинувачену ОСОБА_5 як людину агресивну, неврівноважену, яка висловлювала погрози вбивством, хватала сокиру, коли приходив дільничий, або контролер по воді. Їй відомо, що у сім`ї ОСОБА_15 домінувала та постійно скаржилась на чоловіка, що той не бажає працювати на городі, витрачає кошти на каву та цигарки. Коли ОСОБА_16 переїхав жити до ОСОБА_17 , то його попереджали сусіди у тому числі і вона, щоб він беріг дитину від ОСОБА_17 , оскільки вона чуть не вбила малолітнього хлопчика. ОСОБА_16 відносився до дочки добре, це було видно з їх спілкування. Вона особисто не бачила як били ОСОБА_10 , але чула від сусідів, що її била ОСОБА_17 , закривала у туалеті. Дівчинка була замкнутою та нікому нічого не розповідала.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що зі слів сестри ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , їй стало відомо про те, що дитина, тобто ОСОБА_21 приїхала у село з вошима, а тому її підстригли. Дитину за межі двору не відпускали. У дворі вона доглядала собак та годувала курчат. Їй було чути крики ОСОБА_17 , які супроводжувались нецензурними словами, у сторону ОСОБА_22 . ОСОБА_17 кричала на ОСОБА_10 за те, що та не бажала митися та доглядати за собою. Коли ОСОБА_23 батько ОСОБА_10 , був вдома, то ОСОБА_17 обмовляла її, та говорила, що зменшить харчування. Їй відомо, що у ОСОБА_10 був розлад шлунку, у зв`язку із чим вона часто ходила до туалету. ОСОБА_17 розповідала ОСОБА_24 , що так вдарила дитину рукою, що заболіла рука. Особисто вона не бачила, щоб ОСОБА_17 била дитину.

Свідок ОСОБА_25 суду показала, що 24.08.2015 року о 8-00, вона побачила ОСОБА_26 , яка жила у ОСОБА_27 всю неділю, вони випивали. Бачила як виносили тіло ОСОБА_10 . Обличчя дівчиники було у синцях. Ввечері о 21 год 30 хвилин подзвонили фельдшеру, викликали поліцію, дзвонили на гарячу лінію. ОСОБА_10 постійно знаходилась у дворі, а ОСОБА_17 весь час на неї кричала, а також била всим, що попадеться під руку. Їй через паркан було видно, що ОСОБА_17 вела дитину у дім. Інколи ОСОБА_10 приходила до них у гості та говорила, що вона голодна, її не годують, а ще у неї на виску та під оком був синяк. ОСОБА_10 говорила, що це її тьотя ОСОБА_28 кружкою вдарила. Дівчинка була нормальна, адекватна. Вони їй дали одяг, у який вона переодяглась. Але наступного дня дитина знову ходила у рваному одязі та скаржилась, що той одяг, що їй дали, забрала ОСОБА_29 . Дічинку били всі, батько дитину не захищав. А інколи й сам бив дитину рукою поголові та сідницях. Останній раз 23.08.2015 року о 8 годині вечора дитину заштовахали в хату, вона була квола та тиха. У той вечір крім ОСОБА_10 та ОСОБА_17 у дворі вона не бачила нікого. Бачила як ОСОБА_17 била дитину палицею схожою на держак товщиною 2-3 см., довжиною до 1 м. Палицею махала як саблею. Била сильно та агресивно. За два дні до смерті дитини, батька у дворі вона не бачила.

Свідок ОСОБА_30 суду показала, що про вбивство дитини вона дізналась від сусідів. ОСОБА_31 характеризує як дуже скандальну людину. Повідомила, що зі слів ОСОБА_5 вона дізналась, що її мати також жорстоко поводилась з нею та її сестрою.

Свідок ОСОБА_32 суду показала, що вона проживає через чотири будинки від будинку ОСОБА_33 . ОСОБА_27 . Коли трапилась подія, вона працювала. За два тижні до цього вона чула як ОСОБА_34 кричала на дитину, заставляла мити посуд. Як били дитину вона не бачила. Бачила дівчинку з батьком, вона його слухала. Щоб батько кричав на дитину вона не бачила. Вважає, що дитина їм була потрібна, щоб отримувати гроші.

Свідок ОСОБА_35 рідна мати дитини, суду показала, що вони з 2009 року з ОСОБА_8 розлучені. Раніше дитина проживала з нею та ходила до школи № 9. Потім за позовом батька дитини ОСОБА_36 у судовому порядку було визначено місце проживання дитини з батьком. Вона була проти, щоб дитина проживала з батьком. Він дуже рідко спілкувався з ОСОБА_10 , інколи дитину забирав на канікули. У дитини був складний характер, ОСОБА_10 потребувала особливого підходу до себе. З дитиною спілкувалась останній раз влітку.

Свідок ОСОБА_37 суду показала, що вона живе через два будинку від будинку ОСОБА_38 . Вона бачила дитину, дитина була дуже побита. Крім ОСОБА_5 та ОСОБА_39 у той день нікого не бачила. Чула як на подвір`ї ОСОБА_17 кричала на дитину, бачила як вона нанесла їй удар по обличчю. Дитина з двору не виходила. Щоб батько бив дитину вона не бачила.

Свідок ОСОБА_40 рідна сестра обвинуваченої ОСОБА_5 суду показала, що вона проживає у місті Шпола Черкаської області. До потерпілого ОСОБА_8 вона має неприязні стосунки. Із сестрою ОСОБА_17 вони спілкувались по телефону у період з 21 по 23 серпня 2015 року все було добре. 24.08.2015 року їй зателефонуала сестра ОСОБА_17 та повідомила, що ОСОБА_41 погано їсть, більше спить. 20.08.2015 року їй повідомила ОСОБА_17 , що ОСОБА_42 не поїхав на роботу та за щось побив ОСОБА_10 . Сестра ОСОБА_43 не била. Їй розказала дочка ОСОБА_29 , що 22.08.2015 року ОСОБА_42 бив ОСОБА_10 . У ОСОБА_10 були зчесані лікті і коліна. Перед від`їздом вони обробляли рани на ліктях та колінах. 15, 16 серпня 2015 року ОСОБА_17 приїжджала до неї в гості та говорила, що не хоче їхати в село, що ОСОБА_16 не бажає працювати, не годує свою дитиниу.

Свідок ОСОБА_44 - племінниця обвинуваченої, суду показала, що вона до 19 серпня 2015 року була у селі у ОСОБА_5 . З ОСОБА_10 вона спілкувалась. Інколи забирала її з інтернату на вихідні. Вона не бачила, щоб ОСОБА_17 била ОСОБА_10 . ОСОБА_23 бив ОСОБА_10 17 серпня 2015 року рукою по обличчю, тому що ОСОБА_10 не хотіла митися. 18 серпня 2015 року приблизно з 20 години до 21 години ОСОБА_23 бив ОСОБА_10 . На колінах у ОСОБА_10 були рани. Вона обробляла їй рани.

Свідок ОСОБА_45 суду показала, що вона живе поряд з двором ОСОБА_5 . Вона постійно чула з її двору крики. ОСОБА_10 була перелякана, тремтіла, постійно плакала. ОСОБА_10 не випускали з двору. Дівчинка була худенька з гарним волоссям. Вона пригощала дитину пиріжками та абрикосами. Хто бив дитину вона не бачила, але сусід їй розповідав, що бачив як ОСОБА_17 била дитину палицею.

Свідок ОСОБА_46 суду показала, що вона є сусідкою ОСОБА_5 , проживає за метрів 50 від її двору. Їі не було відомо, що у дворі проживає дитина. Чула, що ОСОБА_17 кричала, але у зв`язку із чим їй не відомо. Бачила дівчинку мертвою, лице її було дуже побите.

Свідок ОСОБА_47 суду показала, що вони з ОСОБА_48 куми з 2006 року, перебували у дружніх стосунках, спілкувались з ними, приходили у гості. Її дитина спілкувалась з ОСОБА_10 . У сім`ї ОСОБА_27 домінувала ОСОБА_17 , а ОСОБА_16 не завжди її слухався. Від сусідів дізналась, що кума убила дитину. За 2-3 дні до цього спілкувались. ОСОБА_17 емоційна може кричати. Особисто не бачила щоб ОСОБА_17 била дитину. Два роки тому ОСОБА_17 доглядала її дитину, все було добре, дитина не скаржилась. За місяць до того що трапилось, вона була свідком того, як ОСОБА_23 заставляв ОСОБА_49 носити кабачки та при цьому штовхав її руками.

Свідок ОСОБА_50 суду показала, що вона працювала з ОСОБА_5 у лісництві. Знає її як неврівноважену, агресивну та роздратовану людину.
Свідок ОСОБА_51 суду показала, що вона перебуває з ОСОБА_52 у дружніх стосунках, а з ОСОБА_16 не підтримує ніяких стосунків. 21 серпня 2015 року, у п`ятницю, ОСОБА_17 приходила до неї вранці та говорила, що ОСОБА_16 проспав на 6 годин та поїхав у 8 годин ранку та встиг побити ОСОБА_49 . ОСОБА_17 криклива любить командувать. ОСОБА_10 їй говорила, що у ОСОБА_17 їй добре, вона дбає про неї, годує, інколи ОСОБА_17 кричить на неї коли вона не слухається, але не б`є, а батько її б`є.

Свідок ОСОБА_53 суду показала, що з ОСОБА_5 вони знайомі давно, а з ОСОБА_54 познайомились у 2015 році. Знала ОСОБА_55 , як рідну доньку ОСОБА_56 . Вона чула як на дівчинку кричала ОСОБА_57 , заставляла її прибирати, мити посуд, прати та митись. З початку серпня ОСОБА_41 почувалась недобре. З цього приводу вони говорили ОСОБА_16 , що потрібно її показати лікарям, але він не погодився, пославшись на відсутність коштів. З 21.08.2015 року вона була у селі, а 22.08.2015 року поїхала у місто. Дмитро ОСОБА_27 21.08.2015 року проспав та поїхав о 8-годині. Цього ранку вона проснулась від криків. Надя плакала, а ОСОБА_34 кричала на ОСОБА_16 та запитувала навіщо він бив ОСОБА_49 , але особисто вона не бачила, як він її бив. ОСОБА_58 характеризує негативно. 15 серпня 2015 року вона особисто бачила як ОСОБА_23 бив дочку ОСОБА_49 кулаком у живіт. Коли вона була у місті, то спілкувалась з ОСОБА_17 по телефону, а та їй говорила, що ОСОБА_41 слабка, не хоче їсти. 23 серпня 2015 року ОСОБА_57 сказала їй, що ОСОБА_41 померла.

Свідок ОСОБА_59 суду показав, що 21.08.2015 року він приїхав до батьків. Будинок його батьків знаходиться через дорогу від будинку ОСОБА_27 . 21.08.2015 року у вечірній час приблизно о 23 годині він чув жіночі крики та гупання. Чоловічих криків він не чув. Крики були повязанні з миттям. Крики та гупання відбувались одночасно.

Свідок ОСОБА_60 суду показала, що вона працює практичним психологом Шполянської школи-інтернату, де навчалась ОСОБА_21 . Вказує на те, що до школи-інтернату дівчинка прибула замкнутою, але за час навчання відбулися позитивні зміни у її спілкування з однолітками. Дівчинка добра, не агресивна. Спілкувалась більше з вихователями. Дівчинка була впертою, але коли до неї знайти підхід, то вона виконувала прохання. За своїм зовнішнім виглядом слідкувала як і всі діти в інтернаті. У ОСОБА_10 були проблеми з тавленням. Дівчинка часто телефонувала батькові. Цікавилась як справи у тьоті ОСОБА_61 . На канікули їхала з радістю.

Свідок ОСОБА_62 директор з навчальної роботи Шполянської школи-інтернату суду показала, що ОСОБА_7 прибула до школи інтернату на навчання 12.12.2013 року. Дівчинка була замкнута, трішки відлюдькувата. Згодом роззнайомилася. Любила спілкуватись з дорослими. До неї потрібно було знайти підхід. До інтернату прибула з малими навиками з гігієни, але згодом звикла слідкувати за собою. Їй допомагали дівчатка. Часто телефонувала до батька. Він приїздив рідко. Коли її забирала тітка чи мачуха, то вона із задоволенням їхала на канікули чи вихідні. З дому поверталась чистенька, але сумувала. Не повідомляла, що її хтось дома ображав. Дівчинка більше любила спілкуватись з дорослими. Коли їй щось не подобалось, то вона могла замкнутись у собі. На неї не можна було кричати, оскільки вона на знак протесту могла замкнутись. Дитина не мала психічного захворювання, у даному випадку наявною була педагогічна запущеність. Дівчинці бракувало любові, уваги, ласки через складні сімейні стосунки.

Свідок ОСОБА_63 вихователь Шполянської школи-інтернату суду показала, що ОСОБА_21 прибула до школи-інтернату у грудні 2013 року. Спочатку була замкнена, боялась всього, але згодом звикла. За характером спокійна, але були випадки коли різко змінювався настрій. Дівчинка плакала та сердилась. Друзів у неї не було. Інколи конфліктувала з іншими дітьми, але агресії не проявляла. З дому приїздила чиста, охайна. Милась разом з дівчатками. Прала собі одяг. З цим проблем не було. Були випадки педікульозу, але це питання під контролем медичної сестри. Часто телефонувала батькові. Цікавилась як тьотя ОСОБА_28 . Надя не говорила що її дома б`ють чи ображають. Дівчинка була середньої тілобудови. Інколи у неї виникали проблеми з травленням.

Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт Світловодського відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_64 суду показав, що смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 у проміжок часу з 14 години до 19 год 20 хвилин. Основною причиною смерті є закрита внутрішньочерепна травма та закрита внутрішньочеревна травма з розривом печінки. Смерть також могла настати лише від травми живота. Інші пошкодження є незначними. Травми були заподіяні за кілька годин (максимум однієї доби) до настання смерті. Травма живота була заподіяна 23 серпня за кілька годин до настання смерті, а травма голови заподіяна 22 серпня або 23 серпня. Численні травми різні захарактером могли бути заподяні палицею, нігтями, торцевою частиною кочерги. Тупа травма живота могла виникнути внаслідок удару кулаком. Черепно-мозкова травма могла бути як внаслідок падіння, удару об дверну коробку. Травми у виді саден та кровопідтьоків на тілі ОСОБА_7 могли бути спричинені у проміжок часу до семи діб, тобто є давні та свіжі що свідчить про систематичне нанесення тілесних ушкоджень. Травми у виді саден не могли виникнути при вертикальному падінні. Експерт категорично виключає, що травми від яких настала смерть ОСОБА_7 , могли бути їй заподіяні 21 серпня 2015 року

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 також підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Протоколом огляду місця події від 23.08.2015 року ( Т. 1 а.с.135-137) з якого вбачається, що при огляді домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено труп дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з численними крововиливами, розміщеними по всьому тілу. Обстановка в кімнаті, де виявлено труп дитини не порушена.

Протоколом огляду місця події від 24.08.2015 року ( Т.1 а.с.144-149), з якого встановлено, що при огляді домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено парасольку чорного кольору, палицю зі слідами речовини бурого кольору, на дверях між коридором та кімнатою № 2 зі сторони кімнати виявлено об`єкти зовні схожі на волосся та сліди речовини бурого кольору.

Протоколом огляду місця події від 24.08.2015 року ( Т.І. а.с.153) а саме приміщення Світловодського відділення судово-медичної експертизи, що знаходиться на території Світловодської ЦРЛ в м. Світловодськ, Кіровоградської області по вул. Героїв України, 110. Під час огляду виявлено та вилучено футболку, труси, фрагмент тканини з штанів з трупа ОСОБА_7 , експериментальні зразки у вигляді крові в одноразовому медичному шприцу, на фрагменті марлі, зрізів нігтів з піднігтьовим змістом, зразків волосся, які упаковано до восьми різних паперових конвертів та відбитків пальців рук на чистому аркуші паперу.

Протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням відео запису від 25.08.2015 року (Т.2 а.с.110-112 ) та відеозаписом слідчого експерименту, який проводився за участі обвинуваченої ОСОБА_5 що був переглянутий в ході судового розгляду, якого вбачається що обвинувачена ОСОБА_5 підтвердила свої показання, які вона надавала раніше, де вона розповідала як і в які частини тіла вона наносила удари ОСОБА_7 .

Висновком № 137 від 24.08.2015 року судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 , наданого судово-медичним експертом ОСОБА_65 (Т.1 а.с.160-162) підтверджується, що на тілі трупа ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у виді:

- трьох старих поверхневих забитих ран з нагноєнням в області колінного суглоба справа, однієї забитої рани з нагноєнням в області колінного суглоба зліва, однієї забитої рани на правій боковій поверхні грудної клітки в нижньому відділі; однієї забитої рани в області правого тазостегнового суглоба, двох саден на ліктьовій поверхні нижньої третини правого передпліччя, трьох саден на тильній поверхні лівої кисті, двох саден на тильній поверхні стопи зліва, трьох саден на тильній поверхні стопи справа, семи саден на задній поверхні грудної клітки в нижньому відділі, восьми синців з локалізацією на задній поверхні грудної клітки, правій бічній поверхні грудної клітки, зовнішній поверхні правого стегна, які по відношенню до живих осіб відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та які були заподіяні за 2-7 днів до часу смерті малолітньої ОСОБА_7 ;

- близько 80-100 саден на голові, на грудній клітці, на лобку, на кінцівках, на животі, з наявністю нерівномірно вираженого крововиливу в цих місцях, які по відношенню до живих осіб відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та які були заподіяні протягом доби до часу смерті малолітньої ОСОБА_7 ;

- внутрішньочерепної травми у вигляді великого крововиливу голови, крім передньо-нижнього відділу обличчя, тім`яної та скроневої області зліва, з наявністю двосторонньої субдуральної гематоми справа в області склепіння, зліва в області основи, з незначним субарахноїдальним крововиливом і наявністю вторинних крововиливів через здавлювання мозку в зоні глибоких структур мозку (міст), закритої тупої травми живота з наскрізним пошкодженням тканини печінки з розтрощуванням по ходу на межі доль та внутрішньочеревним крововиливом в кількості приблизно 100 мілілітрів, які по відношенню до живих осіб відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, та які були заподіяні протягом доби до часу смерті малолітньої ОСОБА_7 ;

- смерть ОСОБА_7 , настала внаслідок комбінованої травми: внутрішньочерепної травми у вигляді крововиливів під оболонки мозку з вторинними ознаками здавлювання головного мозку та закритої тупої травми живота з наскрізним розривом тканини печінки з внутрішньочеревним крововиливом, решта пошкоджень в незначній мірі сприяли настанню смерті, оскільки викликали дефіцит крові в кровоносному руслі. Враховуючи характер субдуральної гематоми, відносно невеликої кількості крові в черевній порожнині та відсутність видимих змін в черевній порожнині ймовірно, що закрита тупа травма живота була спричинена після внутрішньочерепної травми.

Висновком № 1333-35 від 31.08.2015 року судово-медичної експертизи ( Т.1 а.с.163), наданого завідувачем відділу судово-медичної гістології КЗ «Кіровоградське обласне бюро СМЕ» ОСОБА_66 підтверджується, що у ОСОБА_7 виявлено: забій головного мозку, субарахноідальний, субдуральний крововилив, пошкодження печінки, деякі морфологічні ознаки геморрагічного шоку, садна на шкірі тім`яної області голови праворуч і шкірі передньої поверхні грудної клітки праворуч, пошкодження прижиттєві, давністю 5 діб.

Висновком № 2966 від 28.08.2015 року судово-медичної експертизи (Т.1 а.с.166) наданого судовим експертом токсикологом ОСОБА_67 року, підтверджується, що в крові від трупа ОСОБА_7 2002 р.н. виявлений етиловий спирт в кількості 0,36 г/дм3 , інших видів спирту не виявлено.

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 137 від 07.10.2015 року (Т.1 а.с. 174) підтверджується, що внутрішньочерепна травма у вигляді субдурального і субурахноїдального крововиливу та закритої тупої травми живота з розривом печінки та внутрішньочеревним крововиливом, не могли виникнути внаслідок падіння з ударом об камінь, підлогу і дерев`яні предмети. Ці тілесні ушкодження виникли внаслідок ударів, а саме: внутрішньочерепна травма при ударі в голову, а травма живота при ударі в верхній відділ живота справа. Тупа травма живота з розривом печінки могла виникнути за обставин викладених ОСОБА_5 ( удар кулаком в верхній відділ живота), а також за обставин викладених ОСОБА_5 могли виникнути частина ушкоджень у вигляді синця та садна на тілі, які істотної ролі на смерть не вплинули.

Висновком судово-медичної експертизи № 705 від 26.08.2015 року ( Т.2 а.с.23) наданого судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_68 підтверджується, що групова належність за ізосеологічною системою АВ0 в зразку рідкої крові трупа ОСОБА_7 не встановлена в зв`язку з ознаками загнивання крові.

Висновком судово-медичної експертизи № 706 ( Т. 2 а.с.31-32) наданого судово-медичним експертом імунологом ОСОБА_69 підтверджується, що кров ОСОБА_5 належить до групи 0?? за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком судово-медичної експертизи № 707 ( Т. 2 а.с.38-39) наданого судово-медичним експертом імунологом ОСОБА_69 підтверджується, що кров ОСОБА_8 належить до групи 0? за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком судово-медичної експертизи № 159 ( Т.2 а.с.46-49) судового експерта цитолога ОСОБА_70 встановлено, що враховуючи отримані результати та групову характеристику осіб, які проходять по справі, можна прийти до висновку, що сліди крові на зовнішній поверхні чохла парасольки та на дерев`яній палиці можуть походити за рахунок особи, у крові якої містяться антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, у т. ч. як від потерпілої ОСОБА_7 так і від ОСОБА_8 , при умові наявності у нього тілесних ушкоджень, може не виключатися. У випадку змішування слідів крові від двох або кількох людей, то ними можуть бути особи з різним сполученням у крові виявлених групових антигенів за ізосерологічною системою АВО, у т.ч. походження крові як від ОСОБА_7 , так і домішок крові від ОСОБА_8 та ОСОБА_5 при умові наявності у них тілесних ушкоджень може не виключатися.У змивах з ручки та вирізках з паска (об`єкт № 1) парасольки, у змивах з зонта (об`єкт № 3) парасольки слідів крові не виявлено.

Висновком експерта № 195 ( Т. № 2 а.с. 63,64 ) від 26.08.2016 року ОСОБА_71 встановлено, при судово - медичної експертизі у гр. ОСОБА_5 , 1977 року народження, виявлено крововилив 3-го пальця лівої стопи. Це ушкодження виникло від дії тупого твердого предмета, яким могла бути рука, нога людини, частина посуду і т. д. Вищезазначене пошкодження виникло за 10-15 днів до моменту експертизи і за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Кількість контактів тіла з тупим твердим предметом не менше одного. Крім цього виявлено 3 садна на внутрішній поверхні лівої гомілки, що виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактною поверхнею якими могли бути кінчик цвяха, торцеві частини дрібних гілок, нігті пальців рук людини і т. п. Ці садна виникли за 3-5 днів до моменту експертизи. До ступеня тяжкості як у сукупності, так і окремо відносяться до категорії легких. Кількість контактів тіла з тупими твердими предметами не менше трьох. Ці пошкодження не могли виникнути при ударі кулаком, взутою ногою і т. д. Зона локалізації ушкоджень доступна для заподіяння власною рукою. Вищезазначені пошкодження не характерні для падіння з висоти власного росту з подальшим ударом об тупі тверді предмети. Синець на 3-му пальці лівої стопи міг виникнути при ударі ногою об тупий твердий предмет, у тому числі і від тіла іншої особи. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_5 могли виникнути при обставинах, на які вона вказує.

Висновком судово-психіатричної експертизи № 486 від 29.09.2015 року (Т.2 а.с.71-72) встановлено, що ОСОБА_5 в момент скоєння правопорушення не страждала і в даний психічним захворюваннями не страждає, не знаходиться в тимчасовому хворобливому стані. Могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінує мого правопорушення ОСОБА_5 слід визнати осудною. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Особовою справою № к-97 ( Т.1 а.с.180-182), учениці загальноосвітньої школи I-III ступенів с. Недогарки Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_7 , встановлено, що останній навчання давалось важко, дівчинка неуважна, погано запам`ятовує, до вимог вчителя відноситься добросовісно, рівень знань низький.

Характеристикою 2009-2010 навчального року (Т.1 а.с.183), підтверджується, що ОСОБА_7 тиха, замкнена в собі, важко йде на контакт з товаришами та вчителем. Потребує консультації у психолога.

Характеристиками ОСОБА_7 , як учениці 5-Б класу Шполянської загальноосвітньої школи-інтернату I-II ст. ( Т.1 а.с.184,185,186), підтверджується, що у останньої пізнавальна діяльність на недостатньому рівні, дівчинка любить гратись з дітьми, але часто конфліктує з дітьми, заводить бійки, виражається нецензурною лексикою. За зовнішнім виглядом слідкує. Навчатись не бажає, придумує різні причини, щоб не виконувати завдання. До виконання громадських доручень ставиться задовільно, в міру своїх можливостей. В повсякденному житті вперта, потайна, доброзичлива, хоча важко йде на конфлікт. Підтримує дружні стосунки з однолітками. Бережливо ставиться до свого та шкільного майна.

Індивідуальною карткою динаміки розвитку ОСОБА_7 за 2014-2015 навчальні роки (Т. 1 а.с.187) із записів якої вбачається, 27.12.2014 р.28.01.2012 р. - учениця замкнута, важко йде на контакт, часто конфліктує з однолітками, вживає нецензурні слова; 22.02.2015 - 28.01.2015 року добросовісно виконує завдання, стала активнішою на уроках, захопилась виготовленням виробів з бісеру; 25.04.2015 -28.05.2015 учениця неуважна, важко йде на контакт, конфліктує з однолітками, навчання дається важко, учениця погано запам`ятовує.

Відповідно до табеля навчальних досягнень та відвідування школи за 2013-2014 навчальний рік ( Т.1 а.с.188) ОСОБА_7 навчалась в середньому на 3-9 балів.

Згідно психолого-педагогічного висновку відповідно до витягу з протоколу засідання психолого - медико - педагогічної консультації (Т.1 а.с.189) у ОСОБА_7 наявна затримка розвитку психічних процесів. Пізнавальна діяльність на недостатньому рівні. Виразна недостатність узагальнень вербального матеріалу, рекомендовано на 2013-2014 навчальний рік навчання за програмою інтенсивної педагогічної корекції.

Згідно заяви від 20.11.2013 року ( Т.1 а.с.190) наданої директору Шполянської школи-інтернату I-III ступенів ОСОБА_8 просить віддавати на вихідні та святкові дні ОСОБА_7 ОСОБА_72 .

Відповідно до заяви від 30.05.2015 року, наданої ОСОБА_73 директору Шполянської школи-інтернату I-II, остання просить відпустити на літні канікули додому ОСОБА_7 з відмовою від літнього оздоровчого табору ( Т.1 а.с. 191).

Відповідно до свідоцтва про народження (Т. 1 а.с.192) ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.07.2014 року (Т.а.с.197-198) місцем проживання ОСОБА_7 визначено місце проживання її батька ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Довідкою № 543 від 23.12.2013 року ( Т.1 а.с.199) підтверджується, що ОСОБА_7 дійсно навчається в Шполянській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті I-II ступенів Черкаської області з 12.12.2013 року та перебуває на неповному утриманні держави.

Відповідно до характеристики (Т.1а.с.202), наданої на колишню ученицю Недогарської загальноосвітньої школи I-III ступенів, ОСОБА_7 навчалась в даному закладі з 2009 року по 2012 рік. За час навчання встановлено, що сім`я стояла на шкільному обліку як неплатоспроможна. Дівчинка потребувала постійного контролю з боку вчителя та батьків, які не виявляли бажання турбуватись про успіхи дитини. До навчання ОСОБА_7 не виявляла особливої зацікавленості. Проявляла такі риси характеру як: упертість, образливість, замкненість. Зовні дитина виглядала неохайно, часто була у брудному одязі. Батькам часто робили зауваження щодо утримання дитини.

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено обставини кримінального провадження, даючи оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, доведеним факт спричинення обвинуваченою ОСОБА_5 малолітній ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння, а саме внутрішньочерепної травми у вигляді крововиливів під оболонки мозку з вторинними ознаками здавлювання головного мозку та закритої тупої травми живота з наскрізним розривом тканини печінки з внутрішньочеревним крововиливом.

Саме вказані тілесні ушкодження стали причиною смерті малолітньої ОСОБА_7 , тобто знаходяться в прямому принно-наслідковому зв`язку.

Отже, вчинені ОСОБА_5 дії повністю охоплюються елементами складу злочину, а саме спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого способом, що має характер особливого мучення.

Суд не погоджується з такою кваліфікацією, та вважає що в діянні ОСОБА_5 відсутня кваліфікуюча ознака, а саме спричинення тяжкого тілесного ушкодження вчиненого способом, що має характер особливого мучення.

До такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, має місце тоді, коли його заподіяння здійснювалося у певний спосіб, тобто супроводжувалось особливим фізичним чи моральним стражданням або особливим (нестерпним) болем для потерпілого, тобто особливе мучення викликає не просто болісні відчуття, які мають місце майже при кожному тяжкому тілесному ушкодженні, а спричиняє сильний фізичний біль і страждання та свідчить про особливу жорстокість винного.

Для наявності складу злочину із вказаною кваліфікуючою ознакою необхідно щоб прямим або непрямим умислом винного охоплювалося не тільки те, що він заподіює потерпілому тяжке тілесне ушкодження, а й те що воно здійснюється способом, який має характер особливого мучення.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» визначення наявності ознак особливої жорстокості, мучення, мордування, катування, знівечення обличчя є компетенцією суду.

Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт Світловодського відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_64 вказав, що основною причиною смерті ОСОБА_7 є закрита внутрішньочерепна травма та закрита внутрішньочеревна травма з розривом печінки, а також вказує що смерть могла настати лише від травми живота. Інші пошкодження є незначними. Щодо способу спричинення тяжких тілесних ушкоджень, то експерт зазначає, що тупа травма живота могла виникнути внаслідок удару кулаком, а черепно-мозкова травма могла бути наслідком падіння або удару об дверну коробку.

За оцінкою перевірених в процесі судового розгляду обставин вчиненого ОСОБА_5 діяння, суд вважає, що така кваліфікуюча ознака як заподіяння обвинуваченою ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_7 , що має характер особливого мучення не знайшла свого підтвердження, а тому суд виключає дану кваліфікуючу ознаку з обвинувачення.

Статтею 337 КПК України визначені межі судового розгляду та передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Як вбачається з висновку № 137 від 24.08.2015 року судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 , наданого судово-медичним експертом ОСОБА_65 (Т.1 а.с.160-162) на тілі трупа ОСОБА_7 окрім тяжких тілесних ушкоджень, які стали причиною її смерті виявлені численні легкі тілесні ушкодження, які були спричинені у різний час, а саме за 2-7 днів та протягом доби до часу смерті малолітньої ОСОБА_7 та носили систематичний характер.

Спричинення потерпілій ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що носили систематичний характер не можуть бути враховані судом як кваліфікуюча ознака за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяннящо має характер особливого мучення.

Суд вважає, що вказані діяння потребують додаткової кваліфікації за ст.ст. 126 та 127 КК України проте за правилами статті 337 КПК України, суд не має права вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо воно погіршує становище особи стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння,що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачена ОСОБА_5 на час ухвалення вироку в силу статті 89 КК України є такою, що не має судимості, проте раніше вчиняла навмисний злочин проти життя та здоров`я малолітньої особи, за що була засуджена до п`яти років позбавлення волі та звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, що свідчить про її суспільну небезпечність. Щодо інкримінованого злочину вона є осудною. У лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває. За місцем проживання характеризується з негативної сторони. Має малолітню дитину ОСОБА_74 ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнала свою вину, щиро розкаялася, цивільний позов не визнала.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України є вчинення злочину жінкою у стані вагітності, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, передбаченою ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо малолітнього.

Враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 , виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст. 65 КК України, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства, та вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженої та попередження нових злочинів.

В строк відбутого покарання зараховується строк попереднього ув`язнення обвинуваченого згідно правил статті 72 КК України. Відповідно до положень статті 5 зазначеної статті зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду від 25 серпня 2015 року обвинуваченій ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з 18:10 години 25 серпня 2015 року та зараховано у строк тримання під вартою час з моменту її фактичного затримання, а саме з 12:30 години 24 серпня 2015 року.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим ОСОБА_8 цивільного позову, суд виходить з такого.

Згідно пункту 29 постанови Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» вирішуючи цивільний позов у кримінальній справі про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я потерпілого (витрат на лікування, посилене харчування, протезування, сторонній догляд, поховання тощо), суди повинні керуватися відповідним цивільним законодавством.

Для покладання на особу відповідальності за заподіяння шкоди закон вимагає наявності наступних підстав, а саме матеріальної шкоди, розмір якої підтверджений потерпілим документально, неправомірності рішень, дій чи бездіяльності особи яка заподіяла шкоду, її вини в цьому та причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями особи та наслідками у виді матеріальної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_8 просить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 5000 грн. При цьому потерпілий не надає жодного доказу, який би підтверджував розмір понесених ним затрат, а тому суд вважає, що позов у цій частині не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо відшкодування потерпілому ОСОБА_8 моральної шкоди спричиненої смертю дочки ОСОБА_7 , суд вважає, що він зазнав моральних страждань втративши єдину дочку. Проте розмір моральної шкоди, у її грошовому еквіваленті, яку визначив потерпілий, суд вважає завищеною, а тому з урахуванням обставин спричинення тілесних ушкоджень та смерті неповнолітньої ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у цій частині, та вважає, що достатньою компенсацією його моральних страждань буде сума у 5000 грн.

Судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На час апеляційного оскарження запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_5 у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , рахувати з 12:30 години 24 серпня 2015 року тобто з моменту фактичного затримання.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 12:30 години 24 серпня 2015 року за правилами ч. 5 статті 72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн. В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази, а саме дерев`яну палицю з нашаруваннями речовини бурого кольору, парасольку з нашаруванням речовини бурого кольору, тампони зі змивами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, футболку сірого кольору, труси білого та зеленого кольорів у квіточку та фрагмент тканини з плямою бурого кольору, зовні схожою на кров знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1