Справа № 186/47/16-к
Провадження № 1-кс/0186/5/16
У Х В А Л А
"14" січня 2016 р. слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2
з участю: слідчого СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області - ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
підозрюваного - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську клопотання слідчого СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000764 від 02 листопада 2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Першотравенську, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, ніде не зареєстрованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17 листопада 1997 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.206 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки, штраф 170 гривень на користь держави;

- 02 грудня 1999 року Дніпропетровським обласним судом по п.п. Е, И ст.93, ч.1 ст.101, 42,43 КК України (1960 року) до 10 років позбавлення волі;

- 09 лютого 2011 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

звільненого 27 травня 2015 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
13 січня 2016 року слідчий СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що 02 листопада 2015 року, приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_6 проходив біля КЗ «Першотравенська центральна міська лікарня» ДОР, яка розташована по вулиці Леніна, 1 в м. Першотравенську, Дніпропетровської області, де зустрів ОСОБА_8 , у ході розмови з яким у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на повторне заволодіння майном ОСОБА_8 шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_6 , перебуваючи біля КЗ «Першотравенська центральна міська лікарня» ДОР, яка розташована по вулиці Леніна, 1 в м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, 02 листопада 2015 року, приблизно о 17.00 годині, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , попросив останнього надати йому мобільний телефон, начебто, для здійснення дзвінка.

ОСОБА_8 , будучи введеним в оману, довіряючи ОСОБА_6 і не підозрюючи про його злочинні наміри, вважаючи свої дії правомірними, добровільно передав останньому свій мобільний телефон марки «Samsung Corbi 2» чорного кольору.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , переслідуючи мету наживи, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, отримавши від ОСОБА_8 належний останньому телефон і, не маючи наміру повертати його власнику, начебто здійснюючи дзвінок, почав відходити від ОСОБА_8 , зникнувши з поля зору останнього з мобільним телефоном марки «Samsung Corbi 2» чорного кольору вартістю 434,00 гривні, та покинувши місце вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_6 повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме: мобільним телефоном марки «Samsung Corbi 2» чорного кольору вартістю 434,00 гривні, який належить ОСОБА_8 , обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 434,00 гривні.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного злочину проти власності, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна.

01 грудня 2015 року, приблизно о 01.00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в ході словесної сварки з мешканцями квартири, побачив у ОСОБА_9 в руках мобільний телефон марки «Phone 1290» чорного кольору, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону марки «Phone 1290» чорного кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 01 грудня 2015 року, приблизно о 01.00 годині, перебуваючи у вказаній квартирі, переслідуючи мету наживи, з корисливих мотивів, вирвав з рук ОСОБА_9 належний їй мобільний телефон марки «Phone 1290» чорного кольору, таким чином повторно відкрито викрав її майно, після чого покинув місце вчинення злочину.

12 січня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за ознаками заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно та злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Слідчий зазначив, що зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах, що, в свою чергу, є підставою для застосування запобіжного заходу.
За санкцією ч.2 ст.190 КК України даний злочин за своїм ступенем тяжкості, згідно ч.3 ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років; за санкцією ч.2 ст.186 КК України даний злочин за своїм ступенем тяжкості, згідно ч.4 ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Підставою до винесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки складів злочинів, передбачених ч.2 ст.190 та ч.2 ст.186 КК України, і під час досудового розслідування кримінальних проваджень встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду існує у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, переховується від органів досудового розслідування та суду, намагається уникнути кримінальної відповідальності. Так, на розгляді Першотравенського міського суду перебувають кримінальні провадження №0000616 від 06 вересня 2015 року по ч.2 ст.190 КК України та №0000672 від 23 вересня 2015 року по ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України по обвинуваченню ОСОБА_6 . Під час розгляду вказаних кримінальних проваджень судом неодноразово виносились ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_6 у судове засідання, а саме: ухвала суду від 21 грудня 2015 року по кримінальному провадженню №0000616, ухвала суду від 21 грудня 2015 року по кримінальному провадженню №0000672, ухвала суду від 31 грудня 2015 року по кримінальному провадженню №0000672. Проте, згідно рапортів співробітників Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, здійснити примусовий привід ОСОБА_6 до судового засідання не виявилось можливим, оскільки останній відсутній за місцем свого постійного мешкання. Окрім цього, підозрюваний не має постійного місця проживання, ніде не зареєстрований, не одружений, малолітніх дітей та інших недієздатних, або обмежено дієздатних осіб на піклуванні не має, за останнім відомим місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків за місцем його мешкання.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість вчинити інше кримінальне правопорушення існує на тій підставі, що підозрюваний ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, раніше був судимий за скоєння корисливих злочинів проти власності та має непогашену судимість, що свідчіть про наявність усталеної звички підозрюваного ОСОБА_6 на вчинення кримінальних правопорушень цієї категорії з метою власного збагачення. Згідно ч.3 ст.88 КПК України докази щодо певної звички або звичайної ділової практики підозрюваного, обвинуваченого є допустимими для доведення того, що певне кримінальне правопорушення узгоджується із цією звичкою підозрюваного, обвинуваченого.

На підставі викладеного, виникає необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як обрання більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки не виключається можливість подальшого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, а також можливість вчинення ним нового корисливого злочину проти власності.

Тому, вважає, що мета застосування запобіжних заходів у межах кримінального провадження може бути досягнута виключно у випадку застосування до ОСОБА_6 тримання під вартою, що повністю виключить можливість настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Слідчий просить слідчого суддю застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, який підтримав своє клопотання та просить його задовільнити; прокурора, який підтримав вказане клопотання та просить його задовільнити, вказавши на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, на розгляді в Першотравенському міському суді перебувають кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , останній на виклики суду не з`являвся і щодо нього було застосовано примусові приводи, однак за місцем проживання він був відсутній, місця реєстрації він не має, підозрюваний не має постійного місця роботи, засобів для існування, в нього є дитина та дружина, однак він з ними не проживає, вони мешкають в Черкаській області, тобто сталі соціальні зв`язки на території міста відсутні, раніше неодноразово судимий, тобто має негативну характеристику, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України; підозрюваного, який заперечує проти задоволення клопотання, так як підозра йому зрозуміла, від скоєних злочинів не відмовляється, були викрадення телефонів у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , однак ОСОБА_11 торгує наркотиками, його мати - потерпіла, сама продавала йому наркотики з балкона квартири, він винен був ОСОБА_13 гроші за викрадений ним планшет, а заставив його ОСОБА_11 , коли прийшов до нього,то з`ясувалося, що ОСОБА_11 планшет вже продав, тоді ОСОБА_14 узяв у нього його телефон, а Донських здав його в ломбард. Кучерявий погрожував йому по телефону, що його мати напише заяву в поліцію, так і вийшло. Після звільнення з місць позбавлення волі, приходив до ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , просив їх допомогти йому з роботою, однак нічим не допомогли. Від слідства він не переховувався. В нього є мати паралізована, після інсульту, який стався в червні 2015 року, він за нею доглядає, так як вона хоча і ходить по квартирі, по двору, однак їй необхідно допомагати вдягатися, купатися, готувати. Він офіційно не працює, однак підробляє, їздив по місту із знайомими з "Правого сектору", шукали "бариг", які торгують наркотиками, йому з-за цього погрожували. На нього є ще кримінальні справи в суді, 4 епізоди, з потерпілими він розрахувався, вони претензій не мають, на виклики в суд він з`являвся, а потім йому потрібно було з`явитися в суд, однак слідчий йому сказав, що ще справа буде, їх об`єднають в одну і з`являтися в той день не потрібно, тому він поїхав до сина в Черкаську область, якого бачив вперше після звільнення, був відсутній вдома протягом двох тижнів. Можливо йому надходили смс-повідомлення про виклики в суд, однак він не отримував їх, бо змінив номер телефону. До тюрми він звик, однак просить застосувати домашній арешт, бо необхідно допомагати хворій матері. Він ніде не зареєстрований, оскільки знявся з реєстрації по АДРЕСА_3 , бо подав документи на реєстрацію в квартиру до матері по АДРЕСА_4 . Офіційно одружений, однак з дружиною не підтримує шлюбні відносини, вона живе з сином в Черкаській області, а з літа 2015 року він проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, яка допомагає йому доглядати матір; захисника, який заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки, передавши підзахисного на поруки ОСОБА_17 , яка знаходиться в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , оскільки останній не заперечує що він скоїв ці два злочини, має на утриманні неповнолітню дитину та хвору матір, яку доглядає, тому не має наміру переховуватися від слідства та суду, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовільнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_17 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу до підозрюваного - особистої поруки, поручившись доставляти його до органів досудового слідства або суду за першою їхньою вимогою.
Дане клопотання підтримали підозрюваний та його захисник.
Прокурор та слідчий заперечували проти його задоволенню.
Вважаю, що клопотання ОСОБА_17 задоволенню не підлягає.
Клопотання слідчого оформлено відповідно до вимог ст.184 КПК України.

Дане кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000764 від 02 листопада 2015 року.

Слідчим суддею було встановлено, що 12 січня 2016 року ОСОБА_6 було пред`явлено підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, яка отримана ОСОБА_6 12 січня 2016 року о 22:53 годині.

12 січня 2016 року о 18:45 годині ОСОБА_6 був затриманий за підозрою у вчиненні зазначеного злочину в порядку ст.208 КПК України.

Слідчий зазначив, а слідчий суддя вивчив докази, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 по ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, а саме: витяг з кримінального провадження №0000764 від 02 листопада 2015 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив про обставини за яких відносно нього було скоєно злочин ОСОБА_6 , протокол огляду мобільного телефону від 18 листопада 2015 року, постанова про долучення до провадження речових доказів від 18 листопада 2015 року, протокол допиту свідка ОСОБА_18 , протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила про обставини за яких відносно неї було скоєно злочин особою на ім`я ОСОБА_19 , протокол огляду мобільного телефону від 02 грудня 2015 року, протоколи допитів свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , протокол пред`явлення особи для впізнання від 12 січня 2016 року та копія фототаблиці до протоколу, якими підтверджується, що потерпіла ОСОБА_9 упізнала особу, яка тримала табличку під №4, як хлопця на ім`я ОСОБА_19 , який заволодів її мобільним телефоном 01 грудня 2015 року.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно вимогам п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність:
запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду;
запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого (прокурора).
За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за дійсні доводи слідчого про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень.
Зазначені висновки засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років та тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт.

Відповідно ч.2 ст.180 КПК України кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Зі змісту вказаної статті випливає, що при обранні такого запобіжного заходу слідчий суддя, суд має враховувати, що наявність одного поручителя може бути визнана достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру (народний депутат України, депутат місцевої ради, особа, яка відзначена державними нагородами тощо).

Оскільки лише одна ОСОБА_17 заявила клопотання про передачу їй на поруки підозрюваного, однак, вона не заслуговує на особливу довіру слідчого судді, так як нетривалий час знайома з ОСОБА_6 , являється потерпілою від злочину останнього в кримінальному провадженні, що перебуває в провадженні суду, не являється народним депутатом України, депутатом місцевої ради, особою, яка відзначена державними нагородами, грамотами, почесними званнями тощо, то застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючі данні підозрюваного, те, що він, маючи непогашену та не зняту у встановленому порядку судимість за вчинення умисного злочину проти власності, знову вчинив аналогічні злочини, на даний час офіційно ніде не працює і не має самостійного джерела доходів, тобто в нього відсутні засоби для існування, не зайнятий суспільно - корисною діяльністю, одружений, має неповнолітню дитину, однак тривалий час не підтримує з ними стосунки, проживають в різних містах, інших недієздатних, або обмежено дієздатних осіб на піклуванні не має, в нього є хвора мати, яка отримує пенсію та не перебуває на утриманні у підозрюваного, оскільки останній ніде не працює, у нього відсутні засоби для існування, за останнім відомим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, що підтверджується рапортами працівників поліції про неможливість виконати ухвали суду про привід обвинуваченого ОСОБА_6 в кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за № 0000616 та № 0000672 по ч.2 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, які перебувають на розгляді в Першотравенському міському суді Дніпропетровської області, в зазначених рапортах міститься інформація про те, що матері підозрюваного про місце знаходження ОСОБА_6 невідомо, він до неї не з`являвся на протязі 2 тижнів, підозрюваний має стійку антисоціальну поведінку і, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з моменту фактичного затримання, тобто з 18 години 45 хвилин 12 січня 2016 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193,194, 196,197, 369-376 КПК України,- слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання слідчого СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000764 від 02 листопада 2015 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовільнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 18:45 години 12 січня 2016 року по 18:45 годину 11 березня 2016 року включно.
В задоволенні клопотання ОСОБА_17 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «14» січня 2016 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_6