11-кп/775/369/2016(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальне провадження № 0004951 від 13 грудня 2014 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 травня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, неодруженого, із вищою освітою, такого, що в силу ст.89 КК України, судимостей не мав, призваного на військову службу під час мобілізації радіотелефоніста центру польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за:

- ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі;

- ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- ч.2 ст.185 К України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5200 грн. , моральної шкоди 1000 грн.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він на початку серпня 2014 року, точну дату під час розслідування не встановлено, в денний час, знаходячись в приміщенні офісу ТОВ «АБІС ГРУП», який розташований за адресою вул. Італійська, 90 у Центральному районі м. Маріуполя, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, запропонував свої послуги, як робітник СБУ м. Маріуполя, хоча таким не був, про надання послуг переоформлення водійського посвідчення ОСОБА_8 , на умовах передачі грошових коштів в розмірі 1000 грн. Вказані послуги ОСОБА_6 не мав наміру виконувати, а також можливості.

В цей же день ОСОБА_8 , у приміщені вказаного офісу ТОВ «АБІС ГРУП», передала ОСОБА_6 грошові кошти в розмирі 1000 грн.

В середині серпня 2014 року, точну дату під час розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння грошима потерпілої, зателефонував останній, та повідомив, що для закінчення переоформлення водійського посвідчення необхідно ще 500 грн., які ОСОБА_8 в цей же день знаходячись в приміщенні офісу ТОВ «АБІС ГРУП» передала ОСОБА_6 .

У ході ведення переговорів, ОСОБА_6 , з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , зловживаючи довірою, завірив останню, що має реальну можливість переоформити водійське посвідчення, чим ввів потерпілу в оману, оскільки заздалегідь не мав наміру на виконання вказаних послуг.

З місця скоєння злочину ОСОБА_6 зник, розпорядившись в подальшому грошима на власний розсуд, заподіявши своїми діями потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1500 грн.

Крім того, приблизно 01 грудня 2014 року, точну дату під час розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні офісу ТОВ «АБІС ГРУП», який розташований за адресою вул. Італійська, 90, у Центральному районі м. Маріуполя, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, повідомивши раніше, що є співробітником СБУ м. Маріуполя, та для детальної перевірки йому потрібний ноутбук «HP 15 Pavilion g62329 sr» на якому, працював чоловік, який має відношення до сепаратистів, заволодів ним, обіцяючи повернути його через тиждень після перевірки.

12 грудня 2015 представнику потерпілого ТОВ «АБІС ГРУП», яка діє на підставі довіреності ОСОБА_9 , стало відомо, що ОСОБА_6 , ввів її в оману, та зловживанням її довірою заволодів ноутбук «HP 15 Pavilion g62329 sr» вартістю 4512 грн., чим заподіяв потерпій матеріальну шкоду.

Також, у кінці квітня 2015 року, точну дату під час розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_10 , а саме в кв. АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, приходячи до храму «Київського Патріархату імені Пантелемона Целітеля» втерся в довіру до потерпілої ОСОБА_10 , якій розповів вигадану історію, що він хворіє дуже складною хворобою серця. Дана хвороба у нього відбулася після поранення у бойових діях під м. Іловайськ, у зв`язку з чим йому потрібні грошові кошти для лікування в шпиталі м. Києва.

На прохання ОСОБА_6 , в середині травня 2015 року, точну дату під час розслідування не встановлено, за місцем мешкання ОСОБА_10 в кв. АДРЕСА_2 , остання надала ОСОБА_6 грошові кошти для оперування серця в розмирі 5500 грн., якими він заволодів та в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В середині липня 2015 року, точну дату під час розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння грошима потерпілої, зателефонував останній, та повідомив, що йому не вистачає грошових коштів на лікування в розмірі 2500 грн. Довіряючи останньому потерпіла знову передала ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 2500 грн., якими він заволодів та в подальшому розпорядився на власний розсуд.

03 серпня 2015 року потерпілій ОСОБА_10 , стало відомо що ОСОБА_6 ввів її в оману, та зловживанням довірою заволодів грошовими коштами в розмирі 8000 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду.

Крім того, у період з 10 січня 2015 року по 25 січня 2015 року, точну дату під час розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщені крамниці «1001 Далматинець», розташованій по вул. Соборній у Центральному районі м. Маріуполя, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, втерся в довіру до потерпілої ОСОБА_11 , якій запропонував свої послуги, а саме допомогти продовжити навчання у закладі ДВЗ ПДТУ, що домовиться про закриття оцінок річної сесії, однак для цього потрібні грошові кошти у розмирі 2500 грн.

На прохання ОСОБА_6 , у період з 10 січня 2015 року по 25 січня 2015 року, точну дату під час розслідування не встановлено, за місцем праці ОСОБА_11 , у крамниці «1001 Далматинець», остання надала йому грошові кошти для вирішення питання для подальшого продовження навчання у ДВЗ ПДТУ в розмірі 2500 грн., якими заволодів ОСОБА_6 та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

З середини квітня по середину травня 2015 року, точну дату під час розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошима потерпілої ОСОБА_11 , зателефонував останній, та повідомив, що для закриття питання щорічної сесії необхідні грошові кошти в розмірі 4000 грн.

Довіряючи останньому, потерпіла ОСОБА_11 , з середини квітня по середину травня 2015 року, точну дату під час розслідування не встановлено, знову передала ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 4000 грн., якими він заволодів та в подальшому розпорядився на власний розсуд.

12 серпня 2015 року потерпілій ОСОБА_11 , стало відомо що ОСОБА_6 , ввів її в оману та, зловживаючи довірою заволодів грошовими коштами в розмірі 6500 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду.

Крім того, на початку липня 2015 року, точну дату під час розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_12 в кв. АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, втерся в довіру до потерпілої ОСОБА_12 , якій запропонував свої послуги, стосовно ремонту її ноутбуку «TOSHIBA SATELLITE L2100-173» вартістю 1000 грн., потерпіла погодилась та передала ноутбук останньому, яким ОСОБА_6 заволодів, завіривши ОСОБА_12 , що поверне полагоджений ноутбук через тиждень. Водночас в подальшому ОСОБА_6 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В середині липня 2015 року, точну дату під час розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння грошима потерпілої, зателефонував останній, та повідомив, що йому необхідні грошові кошти на удосконалювання ноутбуку у розмирі 500 грн.

Довіряючи останньому, потерпіла за місцем свого мешкання, в кв. АДРЕСА_3 передала ОСОБА_6 грошові кошти в розмирі 500 грн., якими він заволодів та в подальшому розпорядився на власний розсуд. У кінці липня 2015 року потерпілій ОСОБА_12 , стало відомо що ОСОБА_6 , ввів її в оману, та зловживанням довірою заволодів ноутбуком вартістю 1000 грн. та грошовими коштами в розмірі 500 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду.

На початку липня 2015 року, точну дату під час розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись у приміщені квартири АДРЕСА_3 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме мобільний телефон торгівельної марки «SAMSYNG» вартістю 600 грн., з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 30 грн., на якій знаходились грошові кошти в сумі 40 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_12 , на загальну суму 670 грн., після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Крім того, 10 липня 2015 року, приблизно о 15.00 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: «Роутер марки «TLWR740N» MAC14CC206B34AA вартістю 420 грн., процесор 955 вартістю 1200 грн., два вінчестера 1,5 на загальну суму 2000 грн., оперативна пам`ять 4 Гб., вартістю 1000 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_7 , на загальну суму 4620 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

16 липня 2015 року, приблизно о 15.00 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись у квартирі АДРЕСА_4 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон торгівельної марки «iPhone 5 c», імей НОМЕР_2 вартістю 7200 грн., з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн., на якій знаходились грошові кошти в сумі 20 грн., чохол пластмасовий вартістю 120 грн., відео карта 560 вартістю 1000 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_7 , на загальну суму 8355 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Крім того, 11 серпня 2015 року, приблизно об 11.30 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись у приміщені кабінету в корпусі №3 ПДТУ, який розташований за адресою вул. Університетська, 7 у Центральному районі м. Маріуполя, таємно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить ОСОБА_13 , а саме мобільний телефон торгівельної марки «Sonexderialipo», імей НОМЕР_3 вартістю 1720 грн., в якому знаходились дві сім карти, сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 40 грн., на якій знаходились грошові кошти в сумі 5 грн. та сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 20 грн., на якій знаходились грошові кошти в сумі 15 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_13 , на загальну суму 1800 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Крім того, 12 серпня 2015 року, приблизно о 14.30 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись у крамниці «1001 Далматинець» по вул. Соборній у Центральному районі м. Маріуполя, таємно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме мобільний телефон торгівельної марки «DESIRE400 DUALSIM BLACK», імей 1) НОМЕР_4 імей 2) НОМЕР_5 вартістю 2694 грн., з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн., на якій знаходились грошові кошти в сумі 10 грн., а також сім карта оператором мобільного зв`язку «МТС» вартістю 20 грн., на якій знаходились грошові кошти в сумі 120 грн., карта пам`яті 32 ГБ вартістю 200 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_11 , на загальну суму 3059 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Крім того, 15 серпня 2015 року, у денний час, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись у приміщені крамниці «Мобільний Світ», яка розташована за адресою вул. Казанцева, 40 у Центральному районі м. Маріуполя, таємно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить ОСОБА_14 , а саме мобільний телефон торгівельної марки «LENOVO А390Т», імей НОМЕР_6 вартістю 1500 грн., чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , виходячи з її змісту, просить вирок суду першої інстанції змінити, призначити йому покарання відповідно до вимог ст.ст.69,69-1 КК України і застосувати вимоги ч.5 ст.72 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який відстоював законність і обґрунтованість судового рішення, та просив його залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведенні в апеляційній скарзі обвинуваченого в її межах, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин,які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви і підстави його ухвалення.

Частиною першою статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч.ч.1.2 ст. 190 ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні й детально викладеними у вироку доказами і в апеляційному порядку не оскаржені.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не застосував вимоги ст. ст.69, 69-1 КК України не ґрунтуються на матеріалах справи, та вимогах закону і є безпідставними.

Вимоги ст. 69 КК України застосовуються за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного, а ст. 69-1 КК України застосовується за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнані обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкції частині статті ) Особливої частини цього Кодексу.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 взяв до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами що обтяжують покарання суд визнав скоєння злочину щодо особи похилого віку, а обставини що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Тобто у справі відсутні підстави які зазначенні в ст.ст.69, 69-1 КК України, відповідно до яких можливо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, та призначення покарання за наявності обставин, що пом`якшують покарання.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене ОСОБА_6 за наслідками розгляду кримінального провадження, судом першої інстанції цим вимогам закону відповідає.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд повною мірою врахував тяжкість вчинених злочинів, а також дані про особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Разом з тим, клопотання засудженого про застосування вимог передбачених ч. 5 ст. 72 КК України заслуговують уваги.

Нормою редакції ч. 5 ст.72 КК України, викладеної в Законі України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У випадку з`ясування апеляційним судом під час перегляду кримінального провадження наявності підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами, визначеними у ч. 5 ст.72 КК України (у редакції Закону), слід застосовувати її положення, зазначивши в резолютивній частині судового рішення окремим пунктом про таке зарахування.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбування покарання утримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області, із розрахунку один день ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Інших обставин, які б пом`якшували обвинуваченому покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчинених злочинів в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, не встановлено.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 травня 2016 року залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання утримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області, з дня затримання, тобто з 24 вересня 2015 року по 26 липня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду Донецької області набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення,а засудженим,який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3