СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/712/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001228 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Доброводи Уманського району Черкаської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-згідно вироку Христинівського районного суду Черкаської області від 07.08.2000р. за ст.106 ч.1 КК України (в редакції 1960р.) на 2 роки позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штраф 680 гривень;

-згідно вироку Уманського міського суду Черкаської області від 01.06.2001р. та ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 04.09.2001р. за ст.142 ч.3 КК України (в редакції 1960р.) на 6 років 6 місяців позбавлення волі;

-згідно вироку Солом`янського районного суду м.Києва від 16.05.2008р. за ст.ст.186 ч.2, 69-1 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-згідно вироку Броварського районного суду Київської області від 22.09.2011р. за ст.ст.186 ч.2, 304 ч.1, 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11.11.2013р. умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 4 місяці 9 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.122 ч.1, 196 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

сторони захисту: захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 04.02.2016р., приблизно об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, скоїв хуліганство відносно ОСОБА_9 , яка намагалась припинити вчинення ОСОБА_3 іншого злочину відносно ОСОБА_7 , яке виразилось в заподіянні ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
Крім того, ОСОБА_3 , 04.02.2016, приблизно об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , умисно заподіяв ОСОБА_7 тілесне ушкодження середньої тяжкості.
Так, 04.02.2016 р., приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 перебувала у приміщені своєї квартири АДРЕСА_3 разом зі своїм мешканцем ОСОБА_7 , який в подальшому вийшов на подвір`я у своїх справах. Приблизно через 5 хвилин цього ж дня ОСОБА_9 почула крики та грубу не нецензурну лайку. Виглянувши у вікно кімнати своєї вищевказаної квартири, вона побачила знайомого ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , між якими виник словесний конфлікт, в результаті якого ОСОБА_3 , не заспокоюючись, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, наніс удар рукою по обличчю ОСОБА_7 , спричинивши останньому фізичний біль.
ОСОБА_9 , з метою припинення конфлікту, спустившись на перший поверх вищевказаного будинку, побачила як ОСОБА_7 тримає руками ручки вхідних дверей, які ведуть до виходу на подвір`я, а ОСОБА_3 в цей час, погрожуючи ОСОБА_7 заподіяти останньому тілесні ушкодження, намагається увійти до під`їзду. Побачивши ОСОБА_9 , ОСОБА_7 попросив її викликати працівників міліції. Поки ОСОБА_9 намагалась покликати на допомогу сусідів, ОСОБА_7 відпустив ручку першої вхідної двері та забіг до приміщення холу під`їзду вищевказаного будинку, при цьому тримаючи ручку других скляних вхідних дверей і, даючи тим самим ОСОБА_3 змоги зайти до приміщення вказаного холу.
Побачивши, що ОСОБА_7 тримається за ручку вхідних дверей та, не маючи змоги зайти до приміщення холу, щоб продовжити наносити тілесні ушкодження останньому через неприязні стосунки ОСОБА_3 , продовжуючи далі свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, взявши в руки бетону конструкцію (пено-блок) кинув її в дані скляні вхідні двері, в результаті чого вказані двері розбились. Після цього ОСОБА_3 витягнув кусок скла з рами дверей, який ще тримався в даній рамі, і через пробитий отвір, з метою умисного нанесення тілесних ушкоджень, намагався ним порізати ОСОБА_7 . В подальшому, маючи умисел у нанесені тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_3 кинув шматок скла з дверного пролому, який влучив в ОСОБА_9 , заподіявши останній тілесне ушкодження у вигляді:
- різаних ран та подряпин, які згідно висновку судово-медичної експертизи №336 від 08.02.2016 відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
По приїзді працівників поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вийшли до останніх для написання письмової заяви про вчинені злочини відносно них, однак в цей час ОСОБА_3 , який не заспокоївся, побачивши ОСОБА_7 , підбіг до останнього і, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_7 один удар рукою по голові, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді:
-закритої травми кісток лицьового черепу, синець в ділянці лівої щоки, перелом дуги лівої виличної кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 611 від 04.05.2016 відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.122 ч.1, 196 ч.1 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 показав, що 04.02.2016р., близько 11 годин 00 хвилин, перебуваючи у під`їзному приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , порушуючи громадський порядок, скоїв хуліганські дії відносно ОСОБА_8 , завдавши останній легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, по приїзді працівників міліції він заподіяв потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, щиро кається у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, зібрані по справі, суд знаходить винуватість обвинуваченого в межах висунутого обвинувачення, відповідно до ст.337 КПК України, доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.ст.122 ч.1, 196 ч.1 КК України правильно, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я та хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, не працюючий, характеризується посередньо, має постійне місце проживання, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття в скоєному, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.122 ч.1, 196 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

-за ст.122 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки,

-за ст.296 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити без змін особисте зобов`язання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: ОСОБА_1