Справа № 640/4787/16-к
н/п 1-кс/640/2608/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 14.03.2016 о 17.30 в квартирі за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 був виявлений труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Під час огляду місця події 14.03.2016 було встановлено, що звичний порядок речей в квартирі потерпілого порушений, а також виявлено зникнення ряду особистих речей потерпілого. Зазначені факти вказують на те, що невстановлені особи, які вчинили зазначений злочин з метою пошуку матеріальних цінностей та грошових коштів обшукували квартиру потерпілого.
В ході досудового розслідування висунуто декілька версій вчинення злочину. Відповідно до однієї із них розглядається можливість вчинення вбивства невстановленою особою з метою заволодіння майном потерпілого, у тому числі і квартирою.
Підставами для існування вказаної версії є той, факт, що особа/особи, що скоїли злочин, розшукували не тільки цінні речі, а й переглядали документи потерпілого, що зафіксовано під час огляду місця події. Крім того, в ході проведення вказаної слідчої дії не встановлено наявність документів, які свідчать про право власності на квартиру. Таким чином, орган досудового слідства не виключає можливості, що документи на право власності на квартиру могли бути викрадені особою/особами, що скоїли злочин, і можуть бути використані у подальшому для незаконного переоформлення права власності на неї.
Крім того, орган досудового слідства вважає, що до встановлення особи/осіб, що скоїли злочин, квартиру слід зберігати у тому ж стані, в якому вона перебувала на момент огляду, оскільки і сама квартира, як будівельний об`єкт, так і обстановка у ній можуть суттєво вплинути на хід досудового розслідування за певних обставин, а саме в ній можуть бути схованки, у разі проведення ремонтних робіт буде порушена обстановка і можуть бути знищені сліди злочину, виявлення яких на теперішній час неможливо.
Таким чином, до моменту встановлення особи/осіб, які вчинили зазначений злочин, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що квартира потерпілого, є речовим доказом, тобто зберігає на собі сліди вчиненого злочину, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, квартира потерпілого може бути об`єктом кримінально протиправних дій, тобто підпадає під ознаки, передбачені ст.98 КПК України. Тобто надання доступу до квартири близьким родичам потерпілого, з урахуванням того, що вказані особи перевіряються на причетність до вчинення злочину, на даний час може негативно вплинути на хід досудового розслідування, оскільки у разі надання доступу до неї ними можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, спрямовані на її відчуження або зміну, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені.
Крім того, на теперішній час не встановлено особу, яка прийме у спадщину майно, що належить загиблому ОСОБА_4 , у тому числі і квартиру, а, відповідно до вимог чинного законодавства, орган досудового слідства зобов`язаний вжити заходи щодо його збереження з метою передачі законному володарю.
На підставі викладеного орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , в якій проживав потерпілий ОСОБА_4 .
При розгляді клопотання у судовому засіданні прокурор його підтримав.
Відповідно до вимог ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України у вказаному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на майні у вигляді квартири потерпілого ОСОБА_4 , що зберігає на собі сліди вчиненого злочину, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України - на це майно слід накласти арешт.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , в якій проживав потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути виконана до 25.04.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1