У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
пр. № 1-кс/759/2790/16

ун. № 759/12945/16-к

29 вересня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві, подану в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у не внесенні відомостей до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду міста Києва 26.09.2016 року надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві, подану в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у не внесенні відомостей до ЄРДР.

Зазначена скарга обґрунтована тим, що 22.09.2016 року нею було подано заяву повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Святошинського УП ГУНП у м. Києві, яке було зареєстровано в реєстрі № 66669 за ЖРЗПЗ (ЖОІ).

Проте, у порушення вимог ст. 214 КПК України відомості викладені у заяві внесені до ЄРДР не були. У зв`язку з цим, заявник просить зобов`язати посадових осіб Святошинського УП ГУ НП у м. Києві внести відомості, повідомлені ним, до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

У судовому засіданні 29.09.2016 року заявник скаргу підтримав.

Представник Святошинського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином в порядку визначеному ч. 1 ст. 135 КПК України - судовою повісткою.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність представника Святошинського УП ГУНП у м. Києві. При цьому слідчий суддя враховує доводи особи, яка подала скаргу та положення ст. 306 КПК України.

Відповідно до п.17) ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

В ході розгляду скарги, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до Святошинського УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке було зареєстровано в реєстрі №66669 за ЖРЗПЗ (ЖОІ). Також встановлено, що на дану заяву відповідь не отримала.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Дослідивши заяву скаржника про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя встановив, що вона не містить даних, які б вказували на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінальних правопорушень, які б свідчили про наявність в діях особи на яку вказує скаржник, ознак кримінальних правопорушень, відтак, підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві, подану в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у не внесенні відомостей до ЄРДР відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4