Провадження № 1-кп/331/29/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«21» липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001439 від 28.04.2015 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який має судимості:

- 26.04.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 303 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки 6 місяців;

- 19.05.2008 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309, ст. ст. 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 08.11.2011 року за відбуттям строку покарання;

- 23.09.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 28 квітня 2015 року, приблизно о 00 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, разом із невстановленою особою, шляхом віджиму вікна, проник до приміщення спортивного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , звідки намагався таємно викрасти майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме:

- чохол для планшету червоного кольору «Capdase» вартістю 100 гривень;

- дистанційний пульт (передня панель сірого кольору з кнопками, задня панель чорного кольору) фірми «West» вартістю 50 гривень;

- дистанційний пульт в корпусі чорного кольору фірми «LG» вартістю 50 гривень;

- напій безалкогольний в пляшці чорного кольору «Black» вартістю 11 гривень;

- телевізор «LG» вартістю 5000 гривень.

Однак, ОСОБА_5 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, його злочинні дії були помічені працівниками міліції, які затримали ОСОБА_5 біля приміщення спортивного клубу.

В результаті злочинних дій, ОСОБА_5 намагався заподіяти потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 5211 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиросердно покаявся у скоєному та підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.

Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як умисні дії, безпосередньо направлені на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скоєні за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням у приміщення, але не доведені до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Обвинувачений ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, офіційно не працевлаштований, є інвалідом у зв`язку з ампутацією нижньої кінцівки, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, не одружений, дітей на утриманні не має, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв розкриттю злочину та встановленню істини у справі, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому суд не вбачає.

У зв*язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства.

ОСОБА_5 раніше був засуджений 23.09.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України, злочин скоїв до винесення вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2015 р., а тому призначаючи остаточне покарання суд керується правилами ст. 70 ч. 4 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням з урахуванням вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2015 року остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування, призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання залишити без зміни. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід скасувати.

Речові докази:

-чохол для планшету червоного кольору «Capdase»; дистанційний пульт (передня панель сірого кольору з кнопками, задня панель чорного кольору) фірми «West»; дистанційний пульт в корпусі чорного кольору фірми «LG»; напій безалкогольний в пляшці чорного кольору «Black», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити йому за належністю.

-рюкзак чорно-сірого кольору; металевий гайковий ключ на 22; металевий гайковий ключ на 17 та 19; металевий гайковий ключ на 14 та 12; металевий гайковий ключ на 12; бокорізи з ручкою червоного кольору, мідний провід, розміром 2 м. 70 см.; кусачки; сімейний гайковий ключ; полотно ножівки по металу; свердло; фрагмент металу, які зберігаються в камері схову речових доказів Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

-полімерний спеціальний пакет № 2460965 в якому знаходяться 5 слідів папілярних узорів пальців рук та один слід долоні та дактилокарти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя