№ 207/1467/16-к
№ 1-кп/207/290/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6

неповнолітнього потерпілого

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385 від 09.03.2016 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, має середню освіту, безпартійного, у шлюбі не перебуває неповнолітніх дітей не має, раніше судимого: 14.02.2014 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України, до 4 років позбавлення волі, ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.07.2014 року згідно ст..6 Закону «Про амністію в Україні» від 08.04.2014 року не відбутий строк покарання скорочено на 1/2 частину. 23.04.2015 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 11 днів, офіційно не працюючого, мешкаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 , маючи незняту і непогашену судимість за викрадення чужого майна, повторно вчинив викрадення чужого майна при наступних обставинах.

09.03.2016 року в ранковий час ОСОБА_7 знаходився в електропоїзді «Дніпродзержинськ-Дніпропетровськ», де зустрів свою знайому потерпілу ОСОБА_8 , розмовляючу по мобільному телефону . Діючи умисно, з корисливих міркувань, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 , приблизно о 6 годині 09.03.2016 року, коли електропоїзд зупинився на станції Баглій у м.Дніпродзержинську, реалізуючи злочинний намір на викрадення чужого мана шляхом зловживання довірою потерпілою, попросив мобільний телефон для термінового дзвінка. ОСОБА_4 , довіряючи останньому, тому що підтримувала з ним дружні стосунки, добровільно передала мобільний телефон «Lenovo А 369 i». Не маючи наміри повертати телефон, ОСОБА_7 , заволодівши чужим майном, вийшов з електропотягу. Викраденим майном, вартість якого згідно з товарознавчою експертизою №2010-16 від 06.05.2016 року становить 1119,30 грн., розпорядився на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищезазначену суму, яка відшкодована на досудовому слідстві шляхом повернення викраденого.

Повторно, 29.03.2016 року приблизно о 20 годині обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи біля магазину «Салтівський м`ясокомбінат», розташованому по вул. Дорожній 20 у м.Дніпродзержинську, побачив неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмовляю чого по мобільному телефону . Діючи умисно, з корисливих міркувань, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи злочинні наміри на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до неповнолітнього і відкрито викрав, забравши мобільний телефон «Keneksik 6», вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи становить 623 грн.04 коп. З викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись на свій розсуд, чим заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищезазначену суму, яка на досудовому слідстві відшкодована поверненням викраденого.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 винним себе у вчиненні кримінальним правопорушень визнав в повному обсязі, показав, що після звільнення з місць позбавлення волі офіційно не може працевлаштуватися. Щоб існувати , вимушений був повторно викрадати чуже майно, про що шкодує.

Викрадене майно повернуто потерпілим. Він вибачився перед ними, просить не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що мешкає в одному мікрорайоні з ОСОБА_7 і підтримувала дружні стосунки. 09.03.2016 року вранці зустрілись в електропотязі «Дніпродзержинськ Дніпропетровськ». Обвинувачений попросив у неї для термінового дзвінка мобільний телефон «Lenovo А 369 i». Вона, довіряючи останньому, добровільно передала мобільний телефон. ОСОБА_7 , взявши телефон, вийшов на зупинці станція «Баглій» у м.Дніпродзержинську і телефон не повернув, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутися з заявою до органів поліції. На досудовому слідстві телефон їй повернули працівники поліції. Обвинувачений вибачився перед нею, тому претензій матеріального характеру до нього не має , просить покарати на розсуд суду.

Неповнолітній ОСОБА_5 допитаний в судовому засіданні у присутності матері, законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 , підтвердив, що 29.03.2016 року у вечірній час він гуляв біля крамниці по вулиці Дорожній у м.Дніпродзержинську, розмовляючи по мобільному телефону «Keneksik 6». До нього підійшов ОСОБА_7 і став вимагати телефон, але він не хотів віддавати. Обвинувачений, доросла людина, фізично сильніша за нього , забрав у нього телефон, про що він розповів своїй матері і вони звернулись до працівників поліції. Телефон йому повернули. Претензій ні до кого не має, просить покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 показала, що 29.03.206 року у вечірній час в районі вулиці Дорожній у м.Дніпродзержинськ у її неповнолітнього сина ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_7 забрав мобільний телефон, про що син їй повідомив, бо дуже злякався. Вони з сином написали заяву в поліцію. Працівники поліції повернули мобільний телефон, тому претензій до ОСОБА_7 не мають. Просять покарати його на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються . При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та дійсності його позиції не має, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі, а його дії, які пов`язані з повторним умисним викраденням чужого майна шляхом зловживання довірою, суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України.

Умисні дії ОСОБА_7 , пов`язані з повторним відкритим викраденням чужого майна, суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст..65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що згідно ст..66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка згідно зі ст..67 КК України обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються матеріали , що його характеризують, відношення до вчиненого, раніше судимий, однак, правильних висновків для себе не зробив, викрадене майно повернуто потерпілим, претензій матеріального характеру до обвинуваченого вони не мають, не наполягають на суворому покаранні, обвинувачений живе з матір`ю, позитивно характеризується за місцем мешкання, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, але прийшов до висновку про можливість застосування ст..ст.75,76 КК України, зі звільненням від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати відповідно до ст.. 76 КК України повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту.

Судові витрати, пов`язані з залученням експертів на досудовому слідстві відповідно до вимог ст..124 КПК України стягнути з ОСОБА_7 у прибуток держави у розмірі 176,20 гривень.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст..100 КПК України.

Керуючись ст..ст.370,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі:

за ч.2 ст.190 КК України на строк два роки;

за ч.2 ст.186 КК України на строк чотири роки.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 (один) рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати відповідно до ст.. 76 КК України повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту.

Стягнути з ОСОБА_7 у прибуток держави витрати, пов`язані з залученням експерта на досудовому слідстві у розмірі 176,20 грн.

Речові докази, мобільні телефони: «Lenovo А 369 i», який зберігається у ОСОБА_4 ; «Keneksik 6», який зберігається у ОСОБА_5 , повернути потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1