АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 11-сс/796/2855/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: cm. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю особи, власника майна ОСОБА_6 ,

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника

ТОВ «Реккіт Бенкізер Україна» ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника особи, власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_10 та накладено арешт на грошові кошти в сумі 39 300 /тридцять дев`ять тисяч триста/ доларів США, які вилучені за результатами проведеного 21 липня 2016 року обшуку за місцем реєстрації ТОВ «Реккіт Бенкізер Україна» за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 12 липня 2016 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані у клопотанні грошові кошти як такі, що отримані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, є доказами у кримінальному провадженні, можуть у встановлених законом випадках бути конфісковані, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Тобто, наявні всі передбачені ст. 170 КПК України підстави для арешту, в межах кримінального провадження № 0000113 від 08 червня 2016 pоку, грошових коштів в сумі 39 300 доларів США, які вилучені за результатами проведення обшуку за місцем реєстрації ТОВ «Реккіт Бенкізер Україна» за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представника особи, власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_10 в повному обсязі. Зобов`язати прокурора повернути ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 39 300 /тридцять дев`ять тисяч триста/ доларів США, які вилучені під час обшуку за місцем реєстрації ТОВ «Реккіт Бенкізер Україна» за адресою: м. Київ, пр. Московський, 28-А, літ. Г, кв. 80, купюрами згідно опису, який є додатком до заяви ОСОБА_6 і долучені до протоколу обшуку.

Своє прохання представник обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року містить конкретний перелік речей, дозволених для відшукання та вилучення під час проведення обшуку, серед яких, зокрема, відшукання під час обшуку грошових коштів не зазначено.
Разом з тим, предмет кримінального провадження №0000113 не пов`язаний із обігом готівкових грошових коштів і знаходиться в полі безготівкових розрахунків ведення господарської діяльності з офіційного імпорту та подальшою оптовою торгівлею медичними препаратами «Стрепсілс» компанією імпортером ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна», за яким зареєстровані ввезені препарати.

Звертає увагу суду на те, що кримінальне провадження №0000113 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 190 КК України поза наявністю заяви потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, та без зазначення розміру матеріальної шкоди.
На думку апелянта, перелічене вказує на протиправність накладення арешту на грошові кошти вилучені 21 липня 2016 року під час проведення обшуку у ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна»
Крім того, прокурором не було представлено суду весь протокол обшуку з відповідними додатками, які були складені під час обшуку і які є його невід`ємною частиною. Зокрема, прокурором не долучено заяву ОСОБА_12 , в якій вона вказує про належність їй на праві власності грошових коштів в розмірі 39 300 доларів США, вилучених із сейфу, розташованого у неї в кабінеті. У заяві також зазначено про причини зберігання ОСОБА_6 грошових коштів в робочому кабінеті внаслідок початку процедури ліквідації ПАТ «Банк Хрещатик», в якому зберігались гроші та наявністю черги на отримання у користування банківської ячейки.До вказаної заяви ОСОБА_6 долучені банківські документи, які вказують про походження знайденої суми грошових коштів.
Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що 09 серпня 2016 року в Подільському районному суді м. Києва представником ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» було отримано копію оскаржуваної ухвали та її зміст було доведено ОСОБА_6 . Враховуючи, що ОСОБА_6 не була учасником судового розгляду клопотання про арешт грошових коштів і обставини, за якими вона дізналась про постановлене судове рішення, а тому вважає, що ОСОБА_6 пропустила строк на апеляційне оскарження з поважних причин.

Процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_10 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги представника особи, власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 прокурор був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, власника майна, її представників та представника ТОВ «Реккіт Бенкізер Україна», які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 25 липня 2016 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві проводиться досудове розслідування матеріалів Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки у кримінальному проваджені внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000113 від 08 червня 2016 року за фактом вчинення уповноваженими особами ТОВ «Реккіт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» /ТОВ «Реккіт Бенкізер Україна» /, за попередньою змовою, ввозу на митну територію України харчових добавок «Стрепсілс» різних видів та в подальшому, шляхом обману, реалізовували їх як лікарські засоби, чим заволодівали грошовими коштами, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України; а також за фактом подачі вказаними особами в ДП «Державний експертний центр МОЗ України» завідомо підроблених документів, на підставі яких харчові добавки «Стрепсілс» різних видів були зареєстровані як лікарські засоби, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
На час розгляду клопотання повідомлення про підозру щодо конкретних осіб, якими скоєно кримінальне правопорушення, у даному кримінальну провадженні в порядку ст.ст.276-279 КПК України не складалося.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року частково задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_10 та надано йому або за його дорученням оперативним підрозділам головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення наступних речей: фінансово-господарських документів, договорів з додатками, інших документів, пов`язаних із ввозом і реалізацією препаратів «Стрепсілс».

З наданих документів вбачається, що в результаті обшуку від 21 липня 2016 pоку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року за місцем реєстрації ТОВ «Реккіт Бенкізер Україна» за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 39 300 доларів США, які відповідно до п. 4 ч. 2 ст.167 КПК України є тимчасово вилученим майном.

22 липня 2016 року прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_10 звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказані грошові кошти, тобто у строк встановлений ч. 5 ст.171 КПК України.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора на обґрунтування поданого клопотання, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти, які були вилучені в ході проведення 21 липня 2016 року обшуку приміщення за місцем реєстрації ТОВ «Реккіт Бенкізер Україна» за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу /відчуження, знищення, приховання/ на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_6 , з огляду на наявність відповідних банківських документів підтверджуючих їх походження і приналежність, а також пояснень самої власниці майна щодо обставин їх зберігання у сейфі в приміщенні офісу ТОВ «Реккіт Бенкізер Україна» за адресою місця проведення обшуку, не може прийматися до уваги, оскільки арешт на грошові кошти накладено з правових підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Посилання представника власника майна на відсутність в матеріалах доданих прокурором до клопотання про арешт майна заяви пояснення ОСОБА_6 з відповідними банківськими документами щодо належності їй на праві власності вилучених грошових коштів, на думку колегії суддів, не впливає на висновки слідчого судді про наявність достатніх і обґрунтованих правових підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на зазначені грошові кошти вилучені під час обшуку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив обставини кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000113 від 08 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 190 і ч. 4 ст. 358 КК України, та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить ОСОБА_6 , апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі представника особи, власника майна обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Враховуючи вищевикладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на грошові кошти, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику особи, власника майна ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_10 та накладено арешт на грошові кошти в сумі 39 300 /тридцять дев`ять тисяч триста/ доларів США, які вилучені за результатами проведеного 21 липня 2016 року обшуку за місцем реєстрації ТОВ «Реккіт Бенкізер Україна» за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 12 липня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника особи, власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4