Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/1452/16-к
Провадження № 1-кп/523/311/16
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
10.02.2016 року м. Одеса
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, з його слів, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
Близько 23 години 4 червня 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку №2 по вул. Затонського в м. Одесі, під час раптово виниклого словесного конфлікту із раніше знайомим ОСОБА_4 , маючи умисел на завдання тому тілесних ушкоджень, наніс дерев`яною битою декілька ударів в області голови, лівого стегна, попереку та кісті лівої руки, чим спричинив потерпілому визнані висновком судово-медичної експертизи №1272 від 3 липня 2015 року легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді: забитої рани лобної ділянки зліва, синців другого пальця лівої кисті, лівого стегна, синця і садна поперекової області.
Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що дружина потерпілого є давньої подругою його власної дружини, а тому близько 23 години одного із днів червня минулого року, після конфлікту з останньою, сприйняв прихід потерпілого під парадної його будинку як наміри ОСОБА_4 з ним розібратися. У зв`язку з цим обвинувачений вийшов на вулицю із битою, яку раніше купував для самозахисту, наздогнав потерпілого та, після короткої з ним розмови, наніс тому декілька ударів по різним частинам тіла. В даний час про вчинене він жалкує, щиро кається.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого потерпілим, обвинуваченим та його захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.
Вищезазначені дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Судом розглянуто цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_4 до обвинуваченого про стягнення спричиненої моральної шкоди на суму 6000 грн., який ОСОБА_6 визнав частково на суму 1000 грн.
В обґрунтування заявлених немайнових вимог потерпілий в заяві та у показаннях в суді зазначив, що отримані ним тілесні ушкодження призвели до фізичних болісних відчуттів, а також емоційних хвилювань з приводу можливого отримання більш серйознішої шкоди здоров`ю та життю, оскільки удари йому наносилися обвинуваченим битою у життєво важливі органи.
Вирішуючи зазначений позов суд виходить із наступного.
Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ст.ст.23,1167,1168 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.
При встановлених в суді обставинах отримання потерпілим від дій обвинуваченого тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, слід дійти висновку, що це безумовно потягло для ОСОБА_4 позбавлення певних елементів благополуччя, спричинення фізичних та психологічних страждань і негативних змін в його подальшому житті. Факт отримання тілесних ушкоджень підтверджено дослідженим в суді висновком судово-медичної експертизи №1272 від 3 липня 2015 року.
Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілого, обставини, при яких була спричинена шкода його здоров`ю, ступінь вини обвинуваченого, який власну провину визнав, здійснив добровільне відшкодування понесених потерпілим витрат на лікування, враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим задовольнити заявлені вимоги про відшкодування з обвинуваченого спричиненої потерпілому моральної шкоди частково, на суму 4000 грн. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілим фізичними і моральними стражданнями.
При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди, а також факт першого притягнення до кримінальної відповідальності в якості обставин, які пом`якшують покарання, та констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Суд також враховує дані про ОСОБА_7 як про особу, яка має власну сім`ю, утримує дві малолітні дитини, є працевлаштованою в якості вантажника в ТОВ «Фоззі-Фуд», має позитивні характеристики за місцем проживання.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_7 такий вид покарання як штраф.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду на суму 4000 (чотири тисячі) грн., пов`язану із заподіянням 4 червня 2015 року ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1