Справа № 643/3205/16-к
Номер провадження 1-кс/643/482/16
УХВАЛА

23.03.2016 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
скаржника ОСОБА_4 ,
Скаржник вважає, що постанову про відмову у визнанні його потерпілим винесена передчасно і необґрунтовано, оскільки невиконання рішення суду ОСОБА_6 спричиняє йому моральні страждання.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав заявлену скаргу та дав пояснення відповідно до викладених в ній обставин.
Прокурор заперечував проти задоволення скарги в зв`язку з тим, що вважає доводи, викладені у скарзі недоведеними.
Суд, заслухавши пояснення скаржника та прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 303 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду під час досудового розслідування.
09.03.2016 року до Харківської місцевої прокуратури № 4 надійшла заява ОСОБА_4 про визнання його потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.
Постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 від 11.03.2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 про залучення до провадження у якості потерпілого відмовлено. В обґрунтування постанови прокурор посилався на те, що ОСОБА_4 не надано жодних доказів про те, що йому кримінальним правопорушенням завдана моральна, фізична або майнова шкода.
Відповідно до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Суд прийшов до висновку, що порушення прав ОСОБА_4 встановлено рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2014 року, та до теперішнього часу вони не поновлені, що спричиняє йому моральні страждання.
Проте вимога скаржника про визнання його потерпілим під час розгляду його скарги не підлягає задоволенню з тих підстав, що відповідно до положень п.5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілою особою якій відмовлено у визнанні потерпілою, вирішення питання судом про визнання особи потерпілою під час розгляду скарги чинним законодавством не передбачено.
На підставі викладеного суд вважає постанову слідчого необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
У решті вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає .

Слідчий суддя ОСОБА_1