Справа № 515/1644/15-к
Провадження № 1-кп/515/1195/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000531 від 05.11.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.05.2016 року з апеляційного суду Одеської області до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний обвинувальний акт після апеляційного перегляду вироку Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.03.2016 року, який скасовано ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2016 року з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалою Татарбунарського районного суду від 27.05.2016 року на підставі вищезазначеного обвинувального акту призначено підготовче судове засідання на 15.06.2016 року.

В ході підготовчого судового засідання, вирішуючи питання передбачені ч.3 ст.314 КПК України, щодо можливості призначення судового розгляду на підставі вказаного обвинувального акту, адвокатами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були заявлені клопотання про повернення обвинувального акту прокурору Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області. Свої клопотання адвокати обґрунтовують тим, що обвинувальний акт містить неповноту та однобічність, порушення порядку та форми встановленої для обвинувальних актів та доданих до нього матеріалів, а саме: не належно зазначено побатькові обвинуваченої ОСОБА_9 , де замість ОСОБА_10 , вказано ОСОБА_11 ; відсутній поштовий індекс місця проживання обвинувачених, який є обов`язковою частиною поштової адреси; реєстр матеріалів досудового розслідування не містить дати його складання, крім того, в ньому зазначені не процесуальні дії, а спосіб їх фіксації; у п.20,30,45,123,124,125 відсутній час проведення процесуальних дій.

Адвокат ОСОБА_4 , в свою чергу, зазначив, що по епізоду придбання наркотичного засобу у ОСОБА_7 гр. ОСОБА_12 , органом досудового розслідування не зазначено дату та час передачі вказаною особою придбаних наркотичних засобів працівникам поліції, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутня процесуальна дія, яка б засвідчила добровільну видачу наркотичних засобів вказаною особою; по епізодам від 09.04.2015року, 29.04.2015 року, 11.06.2015 року в обвинувальному акті не зазначено дату та час видачі ОСОБА_13 працівникам поліції наркотичних засобів. В реєстрі матеріалів досудового розслідування, в процесуальних діях №№113,114,115 щодо повідомлення кожному із підозрюваних про проведення НСРД від 27.08.2015 року не зазначено час проведення процесуальної дій, як не зазначено часу й в №№123-125, 137-139 при наданні доступу до матеріалів досудового розслідування підозрюваним. Крім того, звертає увагу суду на зміну підозри ОСОБА_7 та ОСОБА_8 після завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування без внесення відповідної інформації до ЄРДР відповідно до вимог ч.4 ст.278 КПК України; письмове повідомлення про проведення НСРД відносно підозрюваного ОСОБА_6 , в порушення вимог ч.1 ст.253 КПК України, не вручене вказаному підозрюваному та його захиснику, оскільки в реєстрі не зазначена така процесуальна дія.

Прокурор заперечувала проти заявлених клопотань адвокатів, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали клопотання адвокатів і не заперечували проти повернення обвинувального акту прокурору за вищенаведених мотивів.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з обвинувальним актом, доданими до нього матеріалами, вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Суд вважає, що в порушення п.2 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має помилки, оскільки його складено, в тому числі й відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , в той час, як справжнє по батькові вказаної особи ОСОБА_10 .

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Всупереч вказаним вимогам закону, у вступній частині обвинувального акту взагалі не зазначена правова кваліфікація кримінальних правопорушень, інкримінуємих кожному із обвинувачених з посиланням на положення закону та статті закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.293 КПК України, одночасно, з переданням обвинувального акту до суду, прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, що є гарантією права на захист своїх законних інтересів під час судового розгляду справи підозрюваним.

Однак, в порушення вищезазначених вимог закону, прокурор не надав під розписку копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування захисникам обвинувачених, відсутні в реєстрі та в розписках відомості про їх присутність під час вручення прокурором вказаних документів підозрюваним.

Грубим порушенням вимог ч.1 ст.290 КПК України, суд визнає відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування повідомлень захисникам підозрюваних про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Крім того, в реєстрі матеріалів містяться лише відомості про прийняті слідчим процесуальні рішення під №№38,39,42,43, а саме постанови про залучення захисників без конкретизації кому із підозрюваних, та кого конкретно із адвокатів, що фактично позбавляє суд можливості належного повідомлення адвокатів про призначення справи до розгляду.

Замість часу звернення до експерта і проведення експертизи згідно зі ст. 242 КПК України слідчий в реєстрі помилково вказав на термін приєднання висновків експерта, що є кінцевим етапом такої слідчої дії як отримання висновку експерта (№№ в реєстрі 11,21,31,48,58,69,75,76).

Недопустимим, на думку суду, є наявні в реєстрі повідомлення про зміну підозри ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , датовані 31.08.2015 року (№№126,128) вже після завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування вказаним підозрюваним 27.08.2015 року (№№120,121,123,124), що не передбачено ст.290 КПК України. При цьому, заслуговує на увагу, на думку суду, як грубе порушення прав підозрюваних, відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування такої процесуальної дії, як внесення негайно після цього відповідної інформації до ЄРДР відповідно до вимог ч.4 ст.278, 279 КПК України.

В протоколах надання доступу до матеріалів досудового розслідування всім підозрюваним, що значаться в реєстрі процесуальних дій під №123,124,125 (а.с.24-25) від 27.08.2015 року та повторно 31.08.2015 року, після зміни підозри ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (№№137-139 а.с.26), взагалі не зазначено час проведення вказаних процесуальних дій, чим порушено вимоги п.п.1,2 ч.2 ст.109 КПК України, яка передбачає зазначення часу проведення процесуальних дій та їх реквізитів. На думку суду, у вказаних реквізитах процесуальних дій, на виконання вимог ч.9 ст.290 КПК України, має бути обов`язково зазначено про письмове підтвердження протилежній стороні факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

В прийнятих слідчим процесуальних рішеннях (№№ реєстру 45-47), взагалі не зазначено про які та чиї клопотання йде мова, тобто відсутні реквізити вказаних процесуальних рішень в порушення ст.109 КПК України, як не зазначено належних реквізитів і в №№113,114,115 щодо повідомлення кожному із підозрюваних про проведення НСРД від 27.08.2015 року.

В заходах забезпечення кримінального провадження, застосованих в ході досудового розслідування, під №1 реєстру значиться ухвала слідчого судді Татарбунарського районного суду від 12.06.2015 року про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком, як зазначено слідчим, до 10.12.2015 року, тобто майже на 6 місяців, що не узгоджується з вимогами ч.1 ст.197 КПК України.

Всі ці помилки, які потягли за собою, в тому числі й відсутність в реєстрі даних про час проведення таких дій, мають істотне значення для оцінки допустимості доказів і для з`ясування кримінально-правових наслідків притягнення до кримінальної відповідальності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор та слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.20 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на захист, яке полягає в наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, брати участь у кримінальному провадженні, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За встановлених обставин, при наявності всіх вищевказаних недоліків, судовий розгляд даного кримінального провадження не може бути призначений, оскільки будь-яке рішення, постановлене судом при наявності порушення права підозрюваного (обвинуваченого) на захист буде незаконним і тягне за собою його скасування.

Повернення перевіреного судом обвинувального акта разом з додатками прокурору буде відповідати вимогам ст.2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд, вислухавши доводи захисників і обвинувачених, заперечення прокурора, оцінивши можливість визначення меж судового розгляду, в судовому засіданні за стійким внутрішнім переконанням доходить висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.ст. 2, 9, 291 КПК України, на підставі чого відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України постановляє ухвалу про його повернення прокурору.

В процесі підготовчого судового засідання, відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, від прокурора надійшли клопотання:

- про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів з огляду на те, що останній характеризується посередньо, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яким законом передбачено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, може незаконно впливати на свідків, переховуватись від органів суду і таким чином перешкоджати кримінальному провадженню, не має стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи та заробітку, що може призвести до продовження протиправної діяльності;

- про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 з огляду на те, що остання обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням відповідних обов`язків застосовано до підозрюваної відповідно до ухвали слідчого судді Татарбунарського районного суду від 13.08.2015 року.

При вирішенні питання просить врахувати, що обвинувачена ОСОБА_8 характеризується посередньо за місцем мешкання, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яким законом передбачено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, може незаконно впливати на свідків, переховуватись від органів суду і таким чином перешкоджати кримінальному провадженню, у неї відсутнє постійне місце роботи;

- про обрання передбачених процесуальних обов`язків стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 , посилаючись на те, що остання обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави в сумі 60000 гривень, застосовано до підозрюваної відповідно до ухвали слідчого судді Татарбунарського районного суду від 12.08.2015 року. ОСОБА_7 заставу було сплачено та на неї покладено обов`язки, що передбачені п.п.1-4 ч.5 ст.194 КПК України відповідно до вказаної ухвали.

Беручи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_7 за місцем мешкання характеризується посередньо, може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, у неї відсутнє постійне місце роботи, на думку сторони обвинувачення, вбачається за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_7 процесуальні обов`язки визначені ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду від 12.08.2015 року, строком на два місяці.

Вислухавши думку адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення вищезазначених клопотань прокурора, враховуючи, що обвинуваченим раніше вже були обрані запобіжні заходи, які при перегляді вироку Татарбунарського районного суду від 01.03.2016 року, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.04.2016 року залишено без змін, суд вважає, що клопотання прокурора щодо обрання вищезазначених запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та обрання передбачених процесуальних обов`язків щодо обвинуваченої ОСОБА_7 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 в зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яким законом передбачено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, може вчинити нові злочини, переховуватися від суду, чим перешкодити кримінальному провадженню, при відсутності у нього стійких соціальних зв`язків, беручи до уваги, що судовий розгляд не призначений і обвинувачення в розумінні ч. 1 ст. 283 КПК України належним чином ще не висунуте, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.04.2016 року залишено тримання під вартою, а сама по собі та обставина, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, не може бути підставою для зміни або скасування такого запобіжного заходу, суд приходить до висновку про необхідність обрання, відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України, запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 50 днів, виходячи з розумно необхідного часу для набрання законної сили ухвалою суду і для усунення прокурором недоліків обвинувального акта з урахуванням обмежень, передбачених ст. 197 КПК України.

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою а саме домашній арешт, задоволенню не підлягає, оскільки будь-яких даних зменшення чи відсутності ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на час підготовчого судового засідання не встановлено. Надані до клопотання адвокатом довідки міської ради №421 про склад сім`ї гр. ОСОБА_14 , про наявність на її утриманні трьох дітей та встановлення статусу багатодітної сім`ї, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, так як вони жодним чином не доводять причетність його до вказаної особи та її дітей.

Що стосується клопотання сторони обвинувачення про обрання обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то з урахуванням ухвали слідчого судді Татарбунарського районного суду від 13.08.2015 року, якою відносно останньої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, останньої ухвали апеляційного суду Одеської області від 28.04.2016 року, якою обраний раніше запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишено без змін, при наявності обґрунтованої підозри у вчинені інкримінуємого останній кримінального правопорушення, суд вважає можливим обрати їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 щодо зміни його підзахисній запобіжного заходу на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання, на думку суду, задоволенню не підлягає, оскільки будь-яких даних зменшення чи відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, на час підготовчого судового засідання не встановлено.

Також підлягає задоволенню, на думку суду, клопотання прокурора щодо обрання передбачених процесуальних обов`язків щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , визначених ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду від 12.08.2015 року в зв`язку з обранням останній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави в сумі 60000 грн., сплачених підозрюваною, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3)повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4)утримуватись від спілкування з свідками даного кримінального провадження, строком на 2 місяці, врахувавши наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків з числа передбачених ч.1 ст.177 КПК України, неможливості розпочати судовий розгляд через повернення обвинувального акту прокурору на доопрацювання, з урахуванням ухвали апеляційного суду Одеської області від 28.04.2016 року, якою обраний раніше ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду від 12.08.2015 року запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , залишено без змін.

Керуючись вимогами статей 2, 3, 9, 20, 22, 42, 109, 291, 293, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - повернути прокурору Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, який є процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні на теперішній час, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі суду недоліків.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 50 діб по 03.08.2016 року включно з утриманням в Ізмаїльському УВП УДПС України в Одеській області №22.

Обрати стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 13 серпня 2016 року, поклавши на неї обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками по вказаному кримінальному провадженню.

Обрати щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , процесуальні обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження, які покладено на неї відповідно до ухвали слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 12.08.2015 року, строком на два місяці, а саме до 13 серпня 2016 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим та надіслати начальнику Ізмаїльського УВП УДПС України в Одеській області.

Ухвала судді в частині повернення обвинувального акту може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Семенюк