Справа № 200/4482/16
Провадження №1-кс/200/2701/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, працюючого самозайнятою особою, який не є депутатом чи адвокатом, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідчий навів наступні.
Так, 02.03.2016 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить йому, здійснював рух з перевищенням допустимої швидкості в населеному пункті, тобто вище ніж 60 км/год, по вул. Робочій зі сторони вул. Уральської в напрямку вул.Свердлова, що проходить по території Красногвардійського району м. Дніпропетровська. Підчас свого руху, в районі будинку №23 розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість виявити в межах видимості в напрямку свого руху пішохода ОСОБА_9 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки, рухаючись в зоні дії дорожнього знаку 5.35.1 «Правил дорожнього руху України», наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного на проїзній частині дорожньою розміткою, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість руху, аж до зупинки транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходу, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїжджу частину вул. Робоча по нерегульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 .
Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.3, 12.4, та 18.1 Правил дорожнього руху України, порушення яких водієм ОСОБА_5 знаходиться з технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.
Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, від який ІНФОРМАЦІЯ_2 в КЗ «ОКЗ ім. Мечникова» померла.
14.03.2016 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який передбачена міра покарання до 8 років позбавлення волі.
Підставами підозрювати ОСОБА_5 у скоєнні вказаного злочину є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол огляду місця події та схема до нього, покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколи проведення слідчих експериментів за участі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , висновок судово авто-технічної експертизи та інші докази в їх сукупності.
Підчас досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до трьох років, тому існує ймовірність того, що розуміючи тяжкість покарання він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що необхідно запобігти незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, так як вони надають свідчення відносно ОСОБА_5 . На даний час встановлений неодноразовий вплив на свідка ОСОБА_15 невстановленою особою, яка діє в інтересах ОСОБА_5 .
Про наявність ризику передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить необхідність запобігти вчиненню ОСОБА_5 , злочинів повторно, так як на даний час він не позбавлений права керування транспортними засобами, керує автомобілем «BMW X6» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Тому, слідство не виключає можливості втручання «людського фактору», не відомо як відобразиться на його психологічному стані повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого злочину, що врешті решт призведе до скоєння ним злочину повторно.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити, прокурор підтримав клопотання слідчого, з підстав, у ньому наведених, підтвердив наявність зазначених слідчим ризиків.
Потерпілий та його адвокат просили обрати підозрюваному запобіжний захід виключно у вигляді тримання під вартою, посилаючись на тяжкість злочину, а також ставлення підозрюваного до скоєного.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що слідчим та прокурором не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України. Так, захисник зауважив, що підозрюваний у визначений слідчим час з`являвся на слідчі дії, співпрацює зі слідством та просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, надавши можливість працювати та забезпечувати родину, з якою проживає. Зазначив, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем останньої роботи, на даний час працює фізичною особою підприємцем та єдиний хто працює в родині, має на утриманні дружину, яка не працює, сина-студента, батьків-пенсіонерів, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий. Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що в повній мірі розуміє тяжкість злочину, вчинив кримінальне правопорушення не навмисно, з місця події не поїхав, весь час перебував на місці ДТП, співпрацює за слідством, не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню, вказана подія є не тільки горем родини померлої дівчини, а й горем його родини, жодного тиску на свідків не чинив та нікому не доручав цього робити, шкодує що так вийшло.
Заслухавши доводи слідчого та прокурора, заслухавши думку потерпілого та його адвоката, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.
Вважаю, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за якою передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Доведеними, наданими суду поясненнями слідчого та прокурора, є наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків, потерпілих, інших учасників кримінального провадження.
Вважаю, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати саме такий запобіжний захід, про який прохає слідчий. Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, вважаю за можливе обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначати в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч.2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи, що підозрюваного не було затримано у порядку ст.208 КПК України, строк тримання під вартою слід відраховувати з моменту взяття під варту у судовому засіданні - 13 год. 00 хв. 18.03.2016 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя не може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Відповідно до ч. З ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, розмір якої визначений ст.182 КПК України.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених не неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 та його тяжкість, дані про його особу і майновий стан, вважаю, що гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку, запобігти встановленим в провадженні ризикам зможе застава у розмірі 500 000 грн.
Крім того, виходячи з викладеного у клопотанні, вважаю за належне, у разі звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 194, 196, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту у залі суду.
Визначити заставу у розмірі 500 000 гривень.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави у визначеному судом розмірі, обов`язки передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з будь-якою особою учасником кримінального провадження, без присутності слідчого , прокурора чи суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.
Дата закінчення дії ухвали - 12 травня 2016 року о 13 год. 00 хв.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1