Справа № 471/1338/15-к
Провадження №1-кп/471/6/16
Номер рядка звіту 18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000370 від 17.08.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблони Гладянського району Республіки Молдова, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, освіта загальна середня, в силу ст. 89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2015 року близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на ринку ТЗКП "Надія", розташованого по вул. Вороніна в смт. Братське Братського району Миколаївської області, біля торгового прилавку ОСОБА_5 помітив мобільний телефон "Motorola - L 7", що був у використанні та належить ОСОБА_5 , у результаті чого, у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку вказаного мобільного телефону. Після цього, ОСОБА_4 , підійшовши до торгового прилавку ОСОБА_5 , таємно, із корисливих спонукань, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку мобільного телефону "Motorola - L 7", imei: НОМЕР_1 , без sim-картки, з урахуванням зносу вартість якого становить 150 гривень 00 копійок, спричинивши ОСОБА_5 збиток на загальну суму 150 гривень 00 копійок. Після чого, з викраденим майном із місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину.

Визнання вини обвинуваченого підтверджує вчинення злочину, в зв`язку з чим, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, застосувавши до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені п. 2-3 ч.1 ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності зі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 слідуючі обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця роботи, проживання або навчання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Братський районний Миколаївської області суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1