Справа № 487/6347/15-к
Провадження № 1-кп/487/81/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002508 від 14.05.2015 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вивчається можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме, тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі,у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Отже, враховуючи викладене, заслухав думку учасників кримінального провадження та оцінюючи сукупність обставин, а саме часу знаходження обвинуваченого під вартою, стану здоров`я, наявність соціальних зв`язків, постійного місця реєстрації та проживання, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який домашній арешт.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 197, 331, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миколаєва, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці, а саме: до17 червня 2016 року включно, звільнивши його негайно з залу суду та поклавши на нього обов`язки:

1) прибути за викликом до Заводського районного суду м. Миколаєва за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце постійного проживання - квартира АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

Працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом,встановити ОСОБА_5 електронні засоби контролю.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Заводському відділенню поліції ГУНП в м. Миколаєві, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1