Провадження № 1-кс/201/7504/2016
УХВАЛА
08 вересня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Актабанк» ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 29.06.2016 року,-
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Актабанк» ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001903 від 29.06.2016 року
В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що вказане рішення слідчого є протиправним, прийнятим без достатніх законних підстав, досудове слідство проводилося неповно, необґрунтовано, без з`ясування усіх фактичних обставин справи, без допиту усіх свідків правопорушення. Крім того заявник просив суд поновити строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Заявник у судовому засіданні скаргу підтримала, просила суд задовольнити скаргу, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав.
Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Скарга розглядається без аудіофіксації судового засідання, оскільки такої заяви не надійшло.
За результатами дослідження матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, оглянутого в судовому засіданні, встановлено наступне.
Стаття 91 КПК України наводить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.
Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Яке вбачається з матеріалів справи, 24 квітня 2015 року ПАТ «Актабанк» звернувся до прокуратури Дніпропетровської області із заявою про вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст. 388, ч. 1 ст. 375, ч. 1 ст. 358 та ч.1 ст. 366 КК України. У своїй заяві Банк акцентував увагу на вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222 та ч. 1 ст. 388 КК України, а саме надання ОСОБА_5 завідомо неправдивої інформації банку з метою одержання кредиту, що завдало великої матеріальної шкоди та за фактом відчуження ОСОБА_5 заставленого майна.
29 червня 2016 року старшим слідчим СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001903. В оскаржуваній постанові слідчий вказує, що на момент підписання Кредитного та Іпотечного договорів діяла інша редакція ст. 222 КК України, відповідно до якої ОСОБА_5 не підпадає під його дію.
Відповідно до ст. 222 КК України в редакції, що діяла на момент укладання Кредитного та Іпотечного договорів, суб`єктом цього злочину був спеціальний суб`єкт, а саме громадянин підприємець або громадянин засновник або службова особа суб`єкта господарської діяльності, яка надала Банку завідомо неправдиву інформацію з метою одержання кредиту.
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником ТОВ «Інвестиційна фінансово-промислова група» є ОСОБА_5 .
До заяви про злочин були надані докази, а саме дві заяви ОСОБА_5 від 07.06.2011р. та від 10.12.2013р., які ОСОБА_5 надав приватному нотаріусу Дніпропетровського МНО ОСОБА_6 , у яких зазначив, що передані в іпотеку домоволодіння та земельна ділянка у спільній власності не перебуває та вказаний Іпотечний договір права малолітніх дітей не порушує.
В ході розгляду Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська цивільної справи № 200/20015/14-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 та ПАТ «Актабанк» про визнання договору іпотеки недійсним, зясовано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували у фактичному шлюбі, у них є двоє спільних дітей, які народились у 2007 році.
Враховуючи вищезазначене, слідчий при винесенні спірної постанови спирався на твердження ОСОБА_5 , наданих без жодних доказів.
Крім того слідчим не було проведено достатніх слідчих дій на виявлення в діях ОСОБА_5 ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, а саме на заяву ПАТ «Актабанк» від 11.09.2015 року, поданої до Бабушкінського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, слідчим не було вжито заходів щодо проведення оперативно-розшукових заходів щодо знаходження ОСОБА_8 , відібрання від нього показів, та доручення податковій міліції ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо проведення перевірки стосовно ОСОБА_8 на предмет походження його грошових коштів для перевірки фіктивності правочину по відчуженню нерухомого майна.
Отже, слідчим не було всебічно, повно досліджені всі обставини справи.
Приходжу до висновку, що слідчий передчасно дійшов висновку про закриття кримінального провадження та вказані обставини можливо перевірити лише під час досудового розслідування, яке ним було проведено не в повному обсязі, без здійснення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до положень ст. ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що скаргу слід задовольнити, скасувати спірну постанову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Актабанк» ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 29.06.2016 року задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001903 від 29 червня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1