Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/6117/15-к
Провадження № 1-кп/490/195/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Одеса, є ромом, громадянином України, не є одруженим, має на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не має освіти, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був засуджений вироком Березанського районного суду міста Миколаєва від 10 липня 2014 року за частиною 1 статті 213 Кримінального Кодексу України до 150 годин громадських робіт

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального Кодексу України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Березанського районного суду міста Миколаєва від 10 липня 2014 року до покарання у вигляді громадських робіт строком на 150 годин, до жовтня 2014 року від виконання покарання ухилявся.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 2 статті 389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт.
13 червня 2016 року обвинувачений та прокурор уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального порушення та сторони погодились на призначення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік.
Сторони домовились також про звільнення ОСОБА_4 від покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.
Судом обвинуваченому роз`яснені права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, а також наслідки укладання угоди, які обвинуваченому зрозумілі.
Усвідомивши наслідки укладання угоди та свої права у суді, обвинувачений на затвердженні угоди у суді наполягав; підстави вважати, що укладення угоди сторонами не є добровільним, в суду відсутні.
Судом також встановлено, що розумні підстави для сумнівів у тому, що ОСОБА_4 вчинював діяння, із приводу якого укладена угода, є відсутніми.
До того ж, викладені сторонами умови угоди не суперечать вимогам закону, відповідають інтересам суспільства та не порушують права та інтереси сторін та інших осіб.
Отже, заявлена угода підлягає затвердженню судом.
Відповідно до частини 1 статті 475 КПК України за такого суд має ухвалити вирок, яким затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 червня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:
1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2.повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.
СУДДЯ = ОСОБА_9 =

14.06.2016