Справа № 359/7006/16-к
Провадження № 1-кс/359/1195/2016
У Х В А Л А
«08» вересня 2016 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю затриманого ОСОБА_4 ,
перекладача ОСОБА_5 ,
захисників затриманого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області про застосування тимчасового арешту громадянину Держави Ізраїль, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевіривши надані матеріали клопотання та заслухавши думку прокурора, затриманого, захисника, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор звернувся із зазначеним клопотанням до суду 08.09.2016 року.

Клопотання подано з метою застосування до затриманого ОСОБА_8 (ZAFFRAN JEAN CLAUDE) тимчасового арешту з метою арешту та подальшої екстрадиції до Французької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення шахрайських дій проти держави та в порушенні норм Податкового, Трудового та Торгового кодексів.

Згідно поданого клопотання, 06.09.2016р. о 09 год. 30 хв. працівниками ОККП «Київ» Державної прикордонної служби України було затримано громадянина Держави Ізраїль, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, згідно клопотання, значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Французької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення шахрайських дій проти держави та в порушенні норм Податкового, Трудового та Торгового кодексів.

Зазначені дії, в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідають ст..190 Кк України (шахрайство), а також ст..212 КК України (ухилення від сплати податків.

Враховуючи викладене, керуючись ст..29 Конституції України, та європейською Конвенцією про видачу правопорушників від 1957р., ст..583 КПК України, просить застосувати тимчасовий арешт відносно громадянина Держави Ізраїль, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на 40 діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Французької Республіки, та утримувати його в Київському СІЗО УДПтСУ в м.Києві та Київській обл.

В судовому засіданні прокурором були надані роздруківки завірені печаткою «для копій» Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, на які прокурор посилається, як на докази обґрунтування необхідності застосування щодо затриманого тимчасового арешту у зв`язку з засудженням його до позбавлення волі на території Французької Республіки.

Заслухавши прокурора, який просить клопотання задовольнити, затриманого та його адвокатів, які просять відмовити у задоволенні клопотання, перевіривши відповідність поданого клопотання вимогам ст. 583 КПК України та дослідивши матеріали клопотання, прийшов до висновку, що подане прокурором клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 583 Кримінального процесуального кодексу України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

З таким клопотанням відповідно до частини 3 статті 583 КПК України має право звернутися прокурор, дотримуючись вимог територіальної юрисдикції, які відповідають нормам процесуального права щодо компетенції слідчого судді. Але подане прокурором клопотання не відповідає вимогам частини 4 статті 583 КПК України, де чітко визначено перелік документів, які додаються до клопотання. Зокрема, слідчому судді повинні бути надані документи, що містять дані про вчиненні особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави.

До матеріалів клопотання такі дані в належному і допустимому виді, в перекладі на (зокрема, згідно до вимог ст.29 КПК України) українську мову, та з зазначенням, що вони згідні з оригіналом, за підписом посадової особи, яка має завірити таку відповідність, не додані, з чого не можливо зробити висновок про фактичне існування зазначених обставини, і, як наслідок, підстав видачі особи запитуючій стороні.

Наявність печатки «для копій» на аркушах роздруківок, не є належним завіренням документу, тому подані прокурором роздруківки не можуть бути визнані допустимими доказами в цьому кримінальному провадженні.

Крім того, прокурором у клопотанні не наведено достатнього порівняння з кримінальним законодавством України кримінального правопорушення, за яке громадянина Держави Ізраїль, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) розшукується компетентними органами Французької Республіки, оскільки ст..190 КК України містить 4 частини, і ст..212 КК України також містить 4 частини, де передбачено, зокрема, основне покарання у виді штрафу, що робить не можливим визначення кримінальної карності цього діяння відповідно до КК України.
Не наводячи належного порівняння, прокурор у клопотанні не зазначає того, чи не закінчився строк давності, відповідно до вимог ст..49 КК України для притягнення особи до кримінальної відповідальності за цими статтями, не підтверджує цього, як викладенням фактичних обставин, які виклав прокурор у клопотанні, так і відсутністю відповідних належних та допустимих доказів з цього приводу, які прокурор мав надати.
З наведеного слід зробити висновок, що клопотання про застосування тимчасового арешту відносно особи складено на підставі припущень прокурора про можливі, в майбутньому, екстрадиційний арешт та екстрадицію особи.

Згідно до вимог ст..62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви мають тлумачитись на користь обвинуваченого.

Отже, надані прокурором документи, не дозволяють визнати їх у повному обсязі, належними і допустимими доказами.

З цього слід зробити висновок, що належні офіційні документи, які можуть бути визнані належними і допустимими доказами по справі, що містять в собі дані про вчинення затриманою особою на території іноземної держави злочину слідчому судді не надані.

За наведених обставин вважаю, що порушення наведені вище, і, які призвели до звернення до суду з клопотанням без належної доказової бази є безумовною підставою для відмови у заявленому клопотанні.
Крім того, згідно до вимог ст..206 ч.3 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену волі особу, якщо орган державної влади, чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших підстав для позбавлення особи свободи.

В цьому провадженні знаходиться копія протоколу затримання особи, згідно даних якої ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), був затриманий 06.09.2016р. о 09-30 годині з метою доставки до слідчого судді для вирішення питання щодо застосування по відношенню до нього тимчасового арешту на строк до сорока діб.
Клопотання було розглянуте слідчим суддею, підстав для його задоволення не вбачається, а тому підстави подальшого утримання ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), під вартою відпали і останній має бути негайно звільнений з-під варти.
Керуючись ст.ст. 110, 206, 582, 583 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області про застосування тимчасового арешту громадянину Держави Ізраїль, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити у зв`язку з відсутністю підстав для його обрання, та звільнити його з-під варти в залі суду, негайно.
На підставі ч. 7 ст. 583 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її винесення особою, до якої застосовано тимчасовий арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1