ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/870/16-к

Провадження № 1-кп/486/67/2016

30 вересня 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого -судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю: прокурорів Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження (зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000567 від 22.07.2016 року) по обвинувальному акту щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого середьо-спеціальну освіту, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України
В С Т А Н О В И В:

22 липня 2016 року близько 13.15 години ОСОБА_7 проходячи повз автобусну зупинку, що по проспекту Незалежності поруч з магазином «Альянс» помітив ОСОБА_6 , яка чекала на автобус. На шиї у неї він помітив золотий ланцюжок з кулоном у вигляді хрестика та в нього виник корисливий умисел, направлений на викрадення вищезазначених золотих виробів. В зв`язку з чим, ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел та розуміючи що його дії будуть помічені підійшов ззаду до потерпілої та схопившись рукою за золотий ланцюжок, зірвав його разом з підвіскою з шиї останньої та швидко почав покидати місце вчинення злочину в напрямку проспекту Соборності міста Южноукраїнська Миколаївської області однак на відстані 20 м. від вчинення кримінального правопорушення був затриманий перехожими.
Органами досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпіла просили затвердити угоду про примирення від 10.08.2016 року. Згідно даної угоди ОСОБА_7 беззастережно і в повному обсязі визнає свою вину у зазначеному кримінальному правопорушенні, щиро кається. А тому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України у вигляді 150 (сто п`ятдесяти) громадських робіт, а ОСОБА_7 дає згоду на застосування узгодженого цією угодою покарання та зобов`язується його виконати.
Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, враховуючи думку прокурора, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважає, що угода підлягає затвердженню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України, який відповідно до ст.. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому, обвинувачений розуміє права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надає згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами в угоді про примирення, а потерпіла наслідки затвердження угоди.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення. Узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції статті ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України, тому, умови даної угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Вимогами ч.3ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим не буде протирічити вимогам Кримінального та Кримінально-процесуального кодексам України.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.. 100 КК України.
Керуючись 314, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 10 серпня 2016 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
Речовий доказ: звено золотого ланцюжка, золотий ланцюжок та золотий кулон у вигляді хрестика залишити за належністю ОСОБА_6 .
На вирок може бути подано апеляцію в Миколаївський апеляційний суд через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1