Провадження № 1-кп/643/372/16
Справа № 643/428/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.04.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0005944 від 25.11.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше засудженого: 11.05.2000 Київським районним судом м. Харкова за ст. 140 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, 10.12.2002 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 296 ч.2, 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненому 09.09.2003 за амністією, 19.05.2004 Московським районним судом м. Харкова за ст.ст. 309 ч.1, 185 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 06.03.2009 Первомайським районним судом Харківської області за ст. 391 КК України до 1 року 5 днів позбавлення волі, звільненому 03.04.2009 по відбуттю строку покарання, 24.05.2013 Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст.186, 186 ч.2 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 27.08.2013 року, звільненому по відбуттю строку покарання, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучі раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, останній раз 24.05.2013 Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, судимість за вчинення яких не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення і перевиховання не став, і знову вчинив ряд кримінальних правопорушень за наступних обставин:
Так, 24.11.2015, близько 23.35 години, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в автомобілі ВАЗ 2111, д.н. НОМЕР_1 , під час руху, проїжджаючи повз будинку 108 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, під час сварки, яка виникла на грунті ревнощів, маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, із застосуванням заздалегідь приготовлених двох ножів, які ОСОБА_6 тримав в обох руках, наніс ОСОБА_4 близько п`яти ударів ножами в область шиї та обличчя, чим спричинив останньому згідно з висновком судово-медичної експертизи № 287-ОКБ/15 від 27.11.2015 наступні тілесні ушкодження: садно в лобовій області праворуч; поверхневу непроникаючу колото-різану рану на лівій щоці; поверхневу різану рану в носо-губному трикутнику безпосередньо під носом; поверхневу різану рану та садно в верхній третині по правій передній боковій поверхні, як окремо так і сукупно, за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Протиправні дії ОСОБА_6 тривали до тих пір, доки водій автомобіля ОСОБА_7 не почав робити зауваження та не заспокоїв ОСОБА_6 .
Крім того, ОСОБА_6 24.11.2015, близько 23.50 год., знаходячись в автомобілі ВАЗ 2111, д.н.
НОМЕР_1 , під час руху, проїжджаючи неподалік від будинку 27 по вул. Валентинівській в м. Харкові, приблизно через 4-5 хвилин після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , маючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, зажадав щоб ОСОБА_4 виклав із своїх кишень на сидіння автомобілю всі наявні при цьому гроші і стартовий пакет до мобільного телефону, після чого, повторно, відкрито заволодів грошима ОСОБА_4 в сумі 100 грн. і стартовим пакетом мобільного оператора «МТС» з номером абонента НОМЕР_2 , який для потерпілого не становить матеріальної цінності.
Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь, і розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду в розмірі 100 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, визнав частково та пояснив, що з потерпілим ОСОБА_8 знайомі більше 10 років. З ОСОБА_9 перебував у близьких стосунках. 24 листопада 2015 року у мобільному телефоні ОСОБА_10 він прочитав її переписку з ОСОБА_11 та зрозумів, що вона підтримує з останнім стосунки, тому вирішив з`ясувати все у ОСОБА_11 . По телефону домовився з ОСОБА_11 зустрітися у кафе «Чернігівське» біля станції метро «Студентська». Одягнений був у куртку-пуховик, спортивні штани та кросівки. Під курткою був в`язаний светр. З собою взяв рюкзак, в якому була банка енергетичного напою, гаманець з грошима приблизно 10 грн. та картками супермаркету. До кафе приїхав приблизно о 20 годині, більше-менше година, постояв біля кафе. Потім зайшов до приміщення кафе. ОСОБА_11 зайшов слідом, поздоровалися з друзями. ОСОБА_11 був тверезий. 10 хвилин з ним поспілкувалися і вийшли з кафе. Потім стояли біля тютюнового кіоску та розмовляли. ОСОБА_11 сказав, що ОСОБА_12 сама до нього чіплялася. Він здогадувався , що у ОСОБА_11 є ніж, але той сказав, що нічого не має. Хвилин 20 між ними була штовханина. Потерпілий легко поранив йому ліву руку ножем Потім він дістав другий ніж з рукава та віддав обвинуваченому. Той схватив ОСОБА_11 за шиворот, розвернув до себе та вдарив у шию. Ніж був у правій руці і він зумів штрикнути потерпілого у ніс та щоку. У цей час ОСОБА_13 і він кинув ніж. Від жалю пішли сльози, оскільки він був його другом. Потім вони вирішили обидва не дзвонити ОСОБА_10 , тому обидва розбили свої телефони та поламали 2 сім-картки. Зайшли знову у кафе, випили по 50 г коньяку та вийшли покурити. ОСОБА_13 тримався за шию, потім присів. Вони сіли у «таксі», яким керував ОСОБА_7 , та поїхали. Він хотів пограти в «автоматах», де працювала ОСОБА_12 . ОСОБА_11 дав йому 100 грн. однією купюрою та приблизно 50 грн., купюрами по 20 та 10 гривень. Про те, що ОСОБА_11 потрібно викликати «швидку допомогу» сказав ОСОБА_14 . Повернулися у район кафе, приблизно о 23.50 годині. Він пішов до своєї матері та сказав, що немає ні дівчини, ні друга. Потім пішов додому до ОСОБА_15 , там переодягнувся. У ванній кімнаті з полу підібрав лезо, щоб викинути. Мати ОСОБА_10 побачила у нього рану на руці. Рану він замотав рушником та пішов. Він знав, що його шукають та прийшов до міліції. Матері потерпілого він не дзвонив та не погрожував.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, визнав, а вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, не визнав, вина обвинуваченого повністю доведена зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 були перевірені під час судового слідства шляхом дослідження доказів у кримінальному провадженні.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що з ОСОБА_16 були у дружніх стосунках. 24 листопада 2015 року, приблизно о 09 годині вечора, зустрілися з ним біля кафе «Чернігівське». Одягнений він був у джинси, куртку з капюшоном та кросівки. Соломка ОСОБА_17 був одягнений у спортивні куртку та штани, кросівки. Також у нього була спортивна сумка. Разом зайшли в кафе, замовили випити спиртні напої. Потерпілий пив коньяк, а ОСОБА_16 горілку. Друзі в кафе були, але до них ніхто не підходив. Приблизно о 23.30 годині викликали таксі, яким керує ОСОБА_7 , це ВАЗ 2111 темно-синього кольору. ОСОБА_16 потрібно було їхати за адресою АДРЕСА_2 , а потерпілому на вулицю ОСОБА_18 . У «таксі» потерпілий заснув. Він знав, що ОСОБА_16 завжди носив ніж. Раніше присилав смс-повідомлення з погрозами, що поріже. ОСОБА_12 сказала, що з ОСОБА_16 не живе три місяці. Соломка розвернув його за капюшон та ударив ножем у шию. В руках у нього було два ножі. Яким чином він наносив удари, не звернув уваги. Але наніс приблизно п`ять ударів. Він отримав також поранення у ліву щоку та під носом. Один ніж був схожий на кухонний, другий звичайний. Де вони потім поділися, не знає. ОСОБА_19 сказав заспокоїтися. Хвилин через п`ять ОСОБА_16 сказав дай картку, з якої дзвонив ОСОБА_20 . Він поклав на сидіння 100 грн. та картку, які потім забрав ОСОБА_16 . З одного карману це були всі його гроші. ОСОБА_16 забрав картку та сказав, дай гроші, які в тебе є. Під`їхали знову до кафе. ОСОБА_14 витяг його з машини та викликав «швидку допомогу». Його доставили у

обласну лікарню та наклали на порізи на шиї шви. У лікарні він не залишився. До лікаря потім не звертався. Він жив у цивільному шлюбі, має трьох дітей. На цей час помирилися з цивільною дружиною. До правоохоронних органів з заявою не хотів звертатися, але потім йому почали погрожувати спільні знайомі з ОСОБА_16 . Просив призначити ОСОБА_16 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначив, що працює водієм у службі таксі «Любимое». В листопаді 2015 року, приблизно о 23.40 годині, подзвонив ОСОБА_11 та попрохав підвезти. Він під`їхав до станції метро «Студентська» на парковку магазину «Кисет». Попереду у машину сів ОСОБА_11 , а позаду нього сів ОСОБА_21 . ОСОБА_11 схилився на «торпедо». Доїхали до проспекту Тракторобудівників, 108 ОСОБА_16 потягнув ОСОБА_11 за капюшон куртки та повернув за праве плече до себе. Свідок побачив у ОСОБА_16 в правій руці ніж довжиною леза приблизно 10 см та вдарив ОСОБА_22 ножем у обличчя. Артур спитав у Соломки Вова, що сталося, навіщо ти б`єш. Свідок хотів зупинитися, але йому сказали їхати далі. Вони повернули на автомобілі з вулиці Гв.Широнінців на проспект 50 років ВЛКСМ. Після інциденту пройшло приблизно 5-7 хвилин, коли ОСОБА_16 попросив у ОСОБА_11 сім-картку, щоб той не дзвонив його дівчині, та щось останній діставав з карману. Свідок запропонував подзвонити ОСОБА_23 . Доїхали до метро «Студентська» - вулиця Академіка Павлова, 140. ОСОБА_24 підійшов зі сторони. Соломка в цей час збіг. ОСОБА_11 вийшов з машини. О другій ночі подзвонив ОСОБА_24 та попросив забрати з лікарні ОСОБА_11 . Від ОСОБА_11 свідку відомо, що вони з ОСОБА_16 до сутички пили коньяк у кафе. Наступного дня від ОСОБА_11 свідок дізнався, що ОСОБА_16 взяв у нього 100 гривень.

Протоколом одночасного допиту осіб від 18.12.2015 року, за участю потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , в ході якого потерпілий ОСОБА_4 пояснив обставини скоєних відносно нього злочинів з боку ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_7 підтвердив обставини скоєного стосовно ОСОБА_4 злочинів (а.с. 38-43).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що і з обвинуваченим, і з потерпілим знаходиться у товариських стосунках. 24 листопада 2015 року ввечері у кафе «Чернігівське» біля станції метро «Студентська» побачив їх. До них він не підходив. Криків ні у кафе, ні на вулиці не чув. Потім виходив з кафе, а коли повернувся, у кафе сказали, що поїхали на «таксі». Йому було відомо, що ОСОБА_12 знаходиться у стосунках з ОСОБА_26 , але питав, чи порвала вона з ОСОБА_27 . Годин через п`ять подзвонив ОСОБА_28 та попросив зустрітися. З передньої пасажирської двері «таксі» вийшов ОСОБА_8 весь у крові. Свідок викликав «швидку допомогу» і ОСОБА_11 відвезли до Харківської обласної лікарні на вулиці Тринклера. У ОСОБА_22 побачив поріз під носом, а потім, коли витирався, то побачив розріз на шиї. Поліція одразу шукала за будинками ОСОБА_16 , але його вже не було. З розповіді ОСОБА_11 свідку відомо, що між ним та ОСОБА_16 був конфлікт, останній вдарив ножем та забрав сім-картку, що не телефонував його дівчині.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показала, що з ОСОБА_26 знайома з середини 2015 року. Він оказував їй знаки уваги. З ОСОБА_21 вже стосунків не підтримували. 24 листопада 2015 року у неї вдома був ОСОБА_16 та побачив у її мобільному телефоні переписку з ОСОБА_11 . Вони посварилися. Соломка зателефонував ОСОБА_11 та домовився з ним про зустріч. ОСОБА_16 був одягнений у темну куртку та штани. Вона залишилася вдома з мамою та племінником. Пізно ввечері до них повернувся ОСОБА_16 . Її мати відкрила двері. ОСОБА_16 зайшов у ванну кімнату. Свідок зайшла у ванну кімнату, спитала навіщо він прийшов, розбудив дитину. Одяг у ОСОБА_16 був цілий. У руці він тримав лезо та на іншій руці вона побачила у нього порізи. Крові у ОСОБА_16 не бачила. Він одягнувся та пішов. Під час огляду квартири АДРЕСА_3 працівниками поліції у присутності понятих та експерта був вилучений з ванної кімнати килимок. ОСОБА_13 потім їй розповідав, що зустрілися з ОСОБА_16 у кафе, між ними на станції метро «Студентська» була сутичка та ОСОБА_16 його порізав. Коли ОСОБА_16 просив у ОСОБА_11 віддати картку, їй не відомо. Соломка дав ОСОБА_11 100 грн. ОСОБА_16 колись носив ніж. Сигарети та телефон він носив у кишенях. Коли повернувся до неї додому, у руках у нього теж нічого не було. Що ОСОБА_16 розповідав про конфлікт, не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показала, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_31 . В той день, 24 листопада 2015 року вона послала сина до аптеки за ліками для онучки. ОСОБА_22 довго не було, а потім він подзвонив, що передасть ліки. Вночі їй з телефону її сина подзвонив невідомий, який питав живий ОСОБА_22 чи ні, та повідомив, що він зарізав ОСОБА_22 , останній знаходиться у 4 лікарні невідкладної допомоги, погрожував, що якщо будете піднімати питання стосовно того, що відбулося, матимете великі неприємності. Їй відомо, що син відмовився від обвинувачень ОСОБА_16 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 показала, що ОСОБА_33 є її дочкою. З ОСОБА_21 свідок знайома більше двох років, оскільки її дочка перебувала з ним у близьких стосунках. Потім у їх стосунки втрутився ОСОБА_11 . Пізно ввечері 24 листопада 2015 року до них додому прийшов ОСОБА_16 та питав ОСОБА_34 . Обличчя та одяг у нього були брудні. Вона відчувала запах спиртних

напоїв. Свідок вмовила ОСОБА_16 зайти до квартири. Він пішов у ванну кімнату. Ножів у нього вона не бачила. Через кілька хвилин свідок заглянула у ванну кімнату та побачила там кров. ОСОБА_16 сховав руки за спину. Вона побачила поріз на його лівій руці та передала рушник перебинтувати руку. Чи був у нього в той вечір рюкзак, вона не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 показала, що не знайома ні з обвинуваченим, ні з потерпілим. Вона працює у фірмі по реалізації тютюнових виробів « ОСОБА_36 » кожного дня з 20 до 8 години. З 22 години у магазині повністю закриває жалюзі, залишає лише віконце. До цього жалюзі закриті зліва та справа. Про конфлікт їй стало відомо зі слів слідчого.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 показала, що ОСОБА_38 є її сином. З 24 на 25 листопада 2015 року ОСОБА_17 прийшов після години ночі з пораненнями. Їй сказав, що подрався. Рука у нього була у крові. Син носив дерев`яний хрестик, інших речей вона у нього не бачила. Потім пішов до ОСОБА_10 у тому ж одязі, в якому прийшов.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_39 показав, що працює барменом у кафе-палатка «Чернігівське». З ОСОБА_11 та ОСОБА_16 знайомі більше року. Заходили до кафе кілька разів на тиждень. 24 листопада 2015 року ввечері зайшов ОСОБА_13 та спитав, чи не бачив він ОСОБА_40 . Потім підійшов ОСОБА_16 , вони поздоровалися та пішли. ОСОБА_16 був тверезий, зокрема вів себе адекватно. Через пару годин прийшов ОСОБА_13 у одязі, який був весь у крові та попросив зайти до туалету. Сказав, що «швидка допомога» йому не потрібна. З розповідей знайомих свідку відомо, що між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 стався конфлікт.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_41 показала, що працює лікарем у Центрі екстреної медичної допомоги медицини катастроф. Пам`ятає, що одного разу восени 2015 року біля магазину «Буфет», який розташований на вулиці Академіка Павлова поруч з станцією метро «Студентська», забирали до лікарні чоловіка з порізами. Він сказав, що його порізали ножем. Наскільки пам`ятає, він був у стані алкогольного сп`яніння. Його підтримував інший хлопець. Інших подробиць не пам`ятає, оскільки часто виїжджають на виклики та пройшло багато часу.

Протоколом огляду місця події від 26.11.2015 року, з фототаблицею до нього, автомобіля ВАЗ 2111, державний номер НОМЕР_1 , в ході якого вилучена ганчірка з РБК (а.с. 105-106, 107-110).

Протоколом огляду місця події від 27.11.2015 року (а.с. 111-113).

Висновком експерта № 287-ОКБ/15 судово-медичної експертизи від 27 листопада 2015 року, згідно з яким у ОСОБА_4 встановлені наступні тілесні ушкодження: садно в лобовій області праворуч; поверхневу непроникаючу колото-різану рану на лівій щоці; поверхневу різану рану в носо-губному трикутнику безпосередньо під носом; поверхневу різану рану та садно в верхній третині по правій передній боковій поверхні, як окремо так і сукупно, за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6 (а.с. 114-115).
Протоколом огляду предметів від 04.12.2015 року, з фототаблицею до нього, згідно з яким оглянуто стартовий пакет оператора «Лайф», на який надходили погрози, наданий ОСОБА_4 (а.с. 117-118, 119-123).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 4.12.2015 за участю потерпілого ОСОБА_4 , згідно з яким останній пояснив обставини спричинення йому з боку ОСОБА_6 тілесних пошкоджень за допомогою двох ножів та відібрання 100 грн. і мобільної картки (а.с. 124-127).
Висновком експерта № 306/287-ОКБ/15 судово-медичної експертизи, яка розпочата 14 грудня 2015 р. та 15 грудня 2015 р., згідно з яким у ОСОБА_4 встановлені наступні тілесні ушкодження: садно в лобовій області праворуч; поверхневу непроникаючу колото-різану рану на лівій щоці; поверхневу різану рану в носо-губному трикутнику безпосередньо під носом; поверхневу різану рану та садно в верхній третині по правій передній боковій поверхні. Свідчення ОСОБА_4 , надані ним в ході проведення слідчого експерименту від 04.12.2015 в цілому не суперечать судово-медичним даним в частині часу та механізму спричинення тілесних ушкоджень, встановлених при судово-медичній експертизі останнього (а.с. 128-129).
Висновком експерта № 654-Ис/15 судово-медичної імунологічної експертизи від 01 грудня 2015 р., згідно з яким кров ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемагглютинином анти-В (а.с. 130, 131).
Висновком експерта № 653-Ис/15 судово-медичної імунологічної експертизи від 01 грудня 2015 р., згідно з яким кров ОСОБА_4 належить до групи В з ізогемаглюттинином анти-А (а.с.132, 133).
Висновком експерта № 1295-Ц/2015 судово-медичної цитологічної експертизи, яка розпочата 14 грудня 2015 року та закінчена 21 грудня 2015 року, згідно з яким у результаті проведення судово-медичної експертизи двох марлевих тампонів-змивів, вилучених 26.11.2015 р., в ході огляду місця події, а саме автомобіля ВАЗ 2111, д.н. НОМЕР_1 , встановлено, що на тампоні-змиві виявлені сліди крові. Встановити видову приналежність її не виявилося можливим, так як при неодноразовій постановці
преципітації позитивний результат не був отриманий ні з одної преципітируючої сиворотки, яка є в лабораторії (а.с. 134-135, 136).
Висновком експерта № 655-Ис/15 судово-медичної імунологічної експертизи, яка розпочата 05 грудня 2015 р. та закінчена 10 грудня 2015 р., згідно з яким група крові ОСОБА_4 В з ізомегагглютинином анти-А, кров ОСОБА_6 належить до групи В з ізогемагглютинином анти-В. На ганчірці, вилученій у ході огляду автомобіля ВАЗ 2111, д.н. НОМЕР_1 , виявлена кров людини групи В з ізогемагглютинином анти-А, походження якої від ОСОБА_4 не виключається. Від ОСОБА_6 ця кров походити не може (а.с. 137-138, 139).
Протоколом огляду предметів від 23.12.2015 року, а саме: 2 змиви з РБК та ганчірка з РБК, вилучені під час огляду місця події від 26.11.2015 в автомобілі ВАЗ 2111, д.н. НОМЕР_1 , які знаходяться в опечатаних паперових конвертах, 6 змивів з РБК та килимок, вилучені під час огляду місця події від 28.11.2015 в квартирі АДРЕСА_3 , а також зразки крові від ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 140-141).
Постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 23 грудня 2015 року, приєднанням до кримінального провадження речових доказів, а саме: 2 змиви з РБК та ганчірка з РБК, вилучені під час огляду місця події від 26.11.2015 в автомобілі ВАЗ 2111, д.н. НОМЕР_1 , 6 змивів з РБК та килимок, вилучений під час огляду місця події від 28.11.2015 в квартирі АДРЕСА_3 , а також зразки крові від ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 142-144).
Суд, аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню докази з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною повністю.

Суд не бере до уваги суперечливі пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 і вважає їх такими, що дані з метою уникнення від відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень та спростовуються дослідженими судом доказами.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, наслідки, які настали від їх скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Кримінальні правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України, за ч.2 ст. 125 КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості, за ч.2 ст. 186 КК України - віднесено до тяжких злочинів.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступень тяжкості скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, данні про його особистість, та вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 неможливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді обмеження волі, за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі у межах санкцій статей, за якими він засуджується.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, суд призначає обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань з урахуванням вимог ч.1 ст. 72 КК України.

Попереднє знаходження під вартою обвинуваченого підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до п.9, 10 ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений. Судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2(два) роки;

за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області.

Строк обчислення покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 08 грудня 2015 року.

Речові докази зразки крові ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , тамони-змиви та 6 тампонів-змивів, вилучених під час огляду місця події, які знаходяться в білих паперових конвертах, зберігати в матеріалах справи.
Речові докази килимок та ганчірка у картонній коробці, один білий паперовий конверт, які знаходяться в камері схову Московського ВП, за квитанцією № 00026 від 25.12.2015 року, номер обліку книги речових доказів № 61, - знищити.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Прокурору, засудженому копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1