Березанський міський суд Київської області
Номер провадження 1-в/356/962/16
Справа № 356/1307/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2016 року Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника адміністрації БВК-95 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області спільне клопотання начальника БВК № 95 ОСОБА_5 та голови спостережної комісії Березанського міськвиконкому ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Білоцерківського району Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше притягався до кримінальної відповідальності:
1) 29 квітня 2010 року за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;
2) 03 жовтня 2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 р. позбавлення волі;
засуджений 16 січня 2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 22 лютого 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2014 року строк його попереднього ув`язнення з 03 жовтня 2013 року по 18 лютого 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Начальник БВК № 95 ОСОБА_5 та голова спостережної комісії Березанського міськвиконкому ОСОБА_6 внесли спільне клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання. Посилались на те, що він 18 травня 2016 року відбув 2/3 строку покарання, зарекомендував себе з позитивного боку, до роботи ставиться сумлінно, режим відбування покарання не порушує, допомагає адміністрації по благоустрою колонії. Заходи виховного впливу відвідує регулярно, сприймає позитивно. Свою вину ОСОБА_7 в скоєному злочині визнає, щиро розкаюється, запевняє адміністрацію, що припинить злочинну діяльність. Своєю поведінкою, відношенням до праці в місцях позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.
У судовому засіданні представник БВК № 95, представник спостережної комісії, клотання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вказавши, що поведінка ОСОБА_7 за час відбування покарання не може бути охарактеризована як сумлінна, оскільки за 2015 рік у нього взагалі відсутні будь-які заохочення за поведінку чи ставлення до праці. Тому не можна зробити однозначного висновку, що вказаний засуджений став на шлях виправлення.
ОСОБА_7 надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив суд прийняти рішення про його умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді, позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку 03 жовтня 2013 року, кінець строку 18 листопада 2017 року. 2/3 строку покарання відбув 18 травня 2016 року. На момент ухвалення рішення про умовно-дострокове звільнення від покарання відбув 02 (два) роки 08 (вісім) місяців 21 (двадцять один) день від призначеного покарання (зараховано з 03 жовтня 2013 року по 18 лютого 2014 року час утримання під вартою).
Згідно з характеристикою, наданою начальником відділення ДСР, майором внутрішньої служби ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.
Суд оцінює критично доводи прокурора про те, що несистематичні здобуття ОСОБА_7 заохочень свідчать про нестабільну поведінку засудженого та небажання ставати на шлях виправлення, оскільки, як вбачається з характеристики на засудженого (а.с. 3), прибувши у БВК № 95 22 березня 2014 року ОСОБА_7 був розподілений на відділення СПС № 1 та працевлаштований днювальним міжзонного КПП. Працюючи днювальним, ОСОБА_7 отримав 2 заохочення (а.с. 4) і за свою сумлінну поведінку та ставлення до праці був переведений 13 травня 2015 року до дільниці соціальної реабілітації та працевлаштований різноробочим. Попри те, що за 2015 рік ОСОБА_7 не отримав жодного заохочення, його заробітна плата за цей період склала 3 476 гривень 37 коп. (а.с. 5), що свідчить про те, що ОСОБА_7 сумлінно ставився до праці.
Окрім цього, слід зазначити, що з положень КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Мін`юсту України від 29 грудня 2014 № 2186/5, вбачається, що застосування заходів заохочення до осіб, позбавлених волі, є правом визначених працівників виправної установи, а не їх обов`язком. Тобто, відсутність застосованих заходів заохочення до засудженого само по собі не може свідчити про його несумліну поведінку чи ставлення до праці, а оцінюються судом лише у сукупності з іншими обставинами справи.
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від невідбутої частини покарання у виді 01 (одного) року 04 (чотирьох) місяців 24 (двадцяти чотирьох) днів позбавлення волі за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2014 року.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в Апеляційний суд Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1