Вирок

Іменем України

Справа № 712/12089/16

Провадження 1кп/712/437/16

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

04 листопада 2016 року м. Черкаси

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
зазисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкас кримінальне провадження №0000013 1 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Іванки, Маньківського р-ну, Черкаської обл., зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, раніше не судимий, тимчасово не працюючий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.408, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у військовому званні «сержант», призваний на військову службу під час мобілізації згідно із Указом Президента України №15/2015 від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №1240-VII від 14.01.2015, 18.08.2015 під час перебування у військовій частині НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою ухилитися від її проходження взагалі, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 самовільно, без дозволу командування військової частини, залишив місце розташування військової частини і направився до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де й перебуває по даний час, офіційно працює енергетиком у ТОВ «Круг-Будкомплект», проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 06.10.2016 не був затриманий у м. Черкаси в порядку ст. 208 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винність у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.408 КК України, визнав повністю. Суду показав, що будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у військовому званні «сержант», призваний на військову службу під час мобілізації згідно із Указом Президента України №15/2015 від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №1240-VII від 14.01.2015, 18.08.2015 під час перебування у військовій частині НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою ухилитися від її проходження взагалі, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 самовільно, без дозволу командування військової частини, залишив місце розташування військової частини і направився до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де й перебуває по даний час, офіційно працює енергетиком у ТОВ «Круг-Будкомплект», проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 06.10.2016 не був затриманий у м. Черкаси в порядку ст. 208 КПК України. В скоєному щиросердно кається.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують його як особу. Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у: самовільному залишенні військової частини з метою ухилення від військової служби, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України дезертирство (в редакції Закону від 12.08.2015).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання вини в повному обсязі. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлені.

На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_5 до вчиненого, особи обвинуваченого, який не має судимості, за місцем проживання характеризується позитивно, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України.

У кримінальному провадженні відсутні цивільний позов та процесуальні витрати.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 408 КК України та призначити покарання у вигляді п`яти (5) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1(одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з`являтися для реєстрації в ОКВС.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити - особисте зобов"язання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1