Справа № 296/3171/16-к
Вирок
Іменем України
03 листопада 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000860 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Житомира, освіта середня, не працюючий, одружений, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 12.05.2016 р. Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 місяці арешту,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2016 року близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , в якому свою підприємницьку діяльність здійснює потерпілий ОСОБА_6 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне, викрадення чужого майна, що належить ФОП ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються не помітними, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні вказаного магазину, шляхом вільного доступу з поверхні полиці таємно, повторно викрав мобільний телефон торгівельної марки «Iphone 5с» ІМЕІ: НОМЕР_1 у корпусі синього кольору, вартістю 4300 грн., мобільний телефон торгівельної марки «Sопу Хperia Z1» ІМЕI : НОМЕР_2 у корпусі чорного кольору, вартістю 4000 грн., та мобільний телефон торгівельної марки «LENOVO А328» ІМЕІ№1: НОМЕР_3 , ІМЕІ№2: НОМЕР_4 у корпусі білого кольору, вартістю 1400 грн., після чого сховав їх до кишені куртки та утримуючи при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 таємно заволодів чужим майном, яке належить ФОП ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 9 700 гривень.

Крім цього, 13 лютого 2016 року близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_3 , в якому свою підприємницьку діяльність здійснює ОСОБА_6 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне, викрадення чужого майна, що належить ФОП ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються не помітними, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні вищезазначеного магазину, шляхом вільного доступу з поверхні полиці взяв планшет торгівельної марки «NЕХТ ВООК» серії № YF 071429639 чорного кольору, вартістю 1500 грн., після чого сховав його під куртку, в яку був одягнений.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 повторно таємно заволодів чужим майном, яке належить ФОП ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому матеріального збитку на суму 1 500 гривень.

21 лютого 2016 року близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_3 , в якому свою підприємницьку діяльність здійснює потерпілий ОСОБА_6 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне, викрадення чужого майна, що належить ФОП ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, враховуючи сприятливу для нього обстановку, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються не поміченими, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні вищезазначеного магазину, з поверхні полиці взяв мобільний телефон торгівельної марки «MOTOROLA Version» у корпусі чорного кольору вартістю 2000 грн. та мобільний телефон торгівельної марки «Fly IQ4416» ІМЕІ №1: НОМЕР_5 , ІМЕІ №2: НОМЕР_6 у корпусі чорного кольору вартістю 1200 грн., після чого сховав їх до кишені куртки, в яку був одягнений.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що дійсно за вказаних в обвинувальних актах обставинах в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 неодноразово викрадав мобільні телефони та планшет. Частину викрадених речей здавав до ломбарду, іншу продавав на ринку, а гроші витрачав на потреби сім`ї. Крадіжки вчиняв,оскільки на той час перебував у скрутному матеріальному становищі. У вчиненому щиро кається, прохав суд суворо його не карати. Заявлений потерпілими цивільний позов визнав частково, а саме лише в частині викраденого ним майна та пояснив, що має намір відшкодовувати завдану шкоду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він здійснює підприємницьку діяльність, а саме реалізовує мобільні телефони, планшети тощо, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 . Дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах у його магазині було вчинено ряд крадіжок мобільних телефонів та планшету. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує повністю. На суворості покарання обвинуваченому не наполягає.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При обранні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на даний час відбуває покарання у виді арешту, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебуває.

При таких обставинах, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді арешту в межах санкції статті КК, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Також враховуючи те, що вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 12.05.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 місяці арешту, суд застосовує правила, передбачені ч. 1, 4 ст. 71 КК України та до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Крім того, частина 5 статті 72 КК України передбачає зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14900 гривень та 15000 гривень моральної шкоди, які при розгляді кримінального провадження потерпілий підтримав, а обвинувачений визнав частково.

Заявлений цивільний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 28 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної і моральної шкоди від злочину вправі при провадженні у кримінальній справі пред`явити позов до обвинуваченого.

Згідно ст. 328 КПК України суд, постановляючи обвинувальний вирок,залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо у судовому засіданні були доведені стороною обвинувачення та цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.

У разі повного або часткового задоволення позову суд має навести відповідні докази, провести розрахунки розміру відшкодування, а також вказати норми матеріального права, на підставі яких вирішується позов.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч.1 ст. 1167 ЦК України закріплює, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Факт причетності обвинуваченого ОСОБА_5 до заподіяння матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 на суму 14900 грн., підтверджується доказами по справі, а тому в цій частині вимог позивача суд задовольняє та стягує з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 14900 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 і моральну шкоду, яку він оцінює у 15000 грн. і вона полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із втратою майна.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові „Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди № 4 від 31.03.95р. із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 р. у п.5 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і противоправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, відповідно до п.9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної /немайнової/ шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань / фізичних, душевних, психічних, тощо/, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат/їх тривалості, можливості відновлення, тощо/та з урахуванням інших обставин.

Суд дійшов висновку, що виходячи з принципів розумності та справедливості, з урахуванням дій обвинуваченого, суми спричинених матеріальних збитків, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, повинен становити 1500 гривень, які підлягають стягненню на користь потерпілого.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Керуючись ст. 71, ст. 72 КК України, ст.ст. 368, 370, 374,349 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 12.05.2016 року та призначити ОСОБА_5 покарання у виді 6 (шість) місяців арешту.

Строк відбування арешту ОСОБА_5 рахувати з 23 липня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк відбуття покарання за даним вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 05 жовтня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 14900 гривень матеріальної шкоди та 1500 гривень моральної шкоди.

Речові докази: «Iphone 5с» «Sопу Хperia» «Fly IQ4416» «LENOVO А328» «MOTOROLA Version» планшет «NЕХТ ВООК», які передані на зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком чинності, залишити останньому, компакт-диск марки «VIDEX» із відеозаписом,залишити у справі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

.