Справа № 638/2764/15-к Провадження 1-кп/638/258/16
Дзержинський районний суд м.Харкова
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
за участю секретаря ОСОБА_3
за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000864 від 14.02.2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Луганської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою , не працюючого, не одруженого, такого, що утриманців не має, раніше засудженого судимого за вироком Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 26.06.2009 року за ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст.ст. 69,70 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України- звільненого від відбування покарання з випробуванням терміном на 2 роки, за вироком Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 18.05.2010 року за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, за вироком Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 12.02.2013 року за ч.2 ст. 186 КК України, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 -
у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
12 лютого 2015 року приблизно об 10-00 год , ОСОБА_6 , вступивши в злочинну змову з невстановленою в ході досудового слідства особою з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шахрайським шляхом та розподіливши ролі, при цьому невстановлена особа зателефонувала ОСОБА_7 та представившись її онуком повідомила про те, що останній потрапив у неприємність та знаходиться в міліції, у зв"язку з чим необхідно передати ОСОБА_6 , який до неї прийде, грошові кошти в розмірі 4000 грн з метою не притягнення онука до відповідальності, на що потерпіла погодилась, не запідозривши обману з боку зазначених осіб. В той же день, ОСОБА_6 , маючи намір на заволодіння чужими коштами шляхом обману, приїхав до будинку АДРЕСА_2 , зайшовши до квартири АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 4 000 грн , після чого з місця скоєння злочину втік , розпорядившись вказаними грошовими коштами на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений в повному обсязі свою вину в скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення визнав, пояснив, що дійсно при вищевказаних обставинах вчинив заволодіння чужим майном- грошовим коштами у визначеному розмірі . На теперішній час щиро кається та просить його суворо не наказувати, має намір в подальшому вести законослухняний спосіб життя.

Враховуючи правильність розуміння обвинуваченим змісту обставин події вчиненого кримінального правопорушення, той факт, що така позиція не викликає сумнівів у її добровільності, суд вирішив у кримінальному провадженні обмежитися допитом обвинуваченого та вивченням даних про його особу, не досліджуючи докази відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення- злочину знайшла своє підтвердження в процесі судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

В силу ст.. 66 КК України, обставинами, які пом"якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

В силу ст.. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше був засуджений, інкримінуємий йому злочин вчинив в період відбування покарання за попереднім вироком, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується формально, висловлює бажання в найкоротший строк відшкодувати заподіяну його діями шкоду. Також, суд приймає до уваги той факт, що тяжких наслідків вчиненим правопорушенням не спричинено.

Враховуючи тяжкість вчиненого , особу обвинуваченого, суд доходить висновку про необхідність ізоляції ОСОБА_6 від суспільства з метою попередження нових злочинів та виправлення останього, тобто про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене. Крім того, враховую ту обставину, що засуджений ОСОБА_6 інкримінуємий йому злочин вчинив після постановлення попереднього вироку суду від 12.02.2013 року та до повного відбуття покарання , остаточне покарання слід призначити за сукупністю вироків відповідно до вимог ст.. 71 КК України.
Відносно обвинуваченого на досудовому слідстві 20.02.2015 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 27 м. Харкова .Термін початку відбування покарання слід рахувати з 08.01.2013 року відповідно до даних вироку суду від 12.02.2013 року . В строк відбування покарання слід зарахувати термін знаходження під вартою за виключенням періоду з 31.01.2015 року по 20.02.2015 року.

Згідно даних довідки сектору КВСР управління ДПтС України в Луганській області від 27.02.2015 року , 31.01.2015 року з Чорнухинської виправної колонії управління ДПтС України в Луганській області ( №23) скоїв втечу засуджений ОСОБА_6 .
Станом на 31.01.2015 року не відбута частина покарання складає 3 роки 11 місяців 6 днів.
В ході досудового слідства потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов на суму 4 000,00 грн .

Вимоги цивільного позову підлягають задоволенню, тому що знайшли своє документальне підтвердження в ході розгляду кримінального провадження , визнані обвинуваченим в повному обсязі.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєння кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох ) років позбавлення волі .

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 12.02.2013 року та остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п"яти ) років 11 (одинадцяти ) місяців 6 днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання - з 08.01.2013 року. Зарахувати в строк відбуття покарання період перебування під вартою з 08.01.2013 року по 31.01.2015року, та з 20.02.2015 року по момент постановлення вироку.
Відповідно до положення ст.. 72 КК України ( в редакції Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р. №838-УІІІ) в строк призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув"язнення за даним кримінальним провадженням , вираховуючи його до моменту постановлення вироку.
До набрання вироком законної сили залишити раніше обраний запобіжний захід- тримання під вартою в СІЗО №27 м. Харкова .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 4 000,00 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1