Дата документу 19.05.2016 Справа № 554/1879/16-к
Провадження №1-кс/554/3830/2016
УХВАЛА
Іменем України
19 травня 2016 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову про відмову у визнанні потерпілим в порядку ст.303 КПК України,-
В С Т А Н О В И В:
Представник заявника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги, пояснив, що заявник у іншому кримінальному провадженні був свідок, і на нього чинився тиск з боку правоохоронних органів, йому погрожували фізичним насильством, психологічно тиснули, йому була спричинена певна моральна шкода. У зв`язку із вказаними обставинами заявник просив визнати його потерпілим та призначити експертизу. Просив скаргу задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки в ході досудового розслідування були допитані ряд осіб, які заперечували факт тиску на свідка. На даний час продовжується досудове розслідування, по справі призначена судово-психологічна експертиза, та очікується висновок цієї експертизи; тільки після цього буде прийнято рішення.
Вислухавши доводи представника заявника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
19.04.2016 року слідчим винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим з тих підстав, що матеріалами кримінального провадження не підтверджується факт завдання такої шкоди ОСОБА_5 діями з боку працівників правоохоронних органів Полтавської області. Тоді як, 16.03.2016 року слідчим винесено постанову про призначення психологічної експертизи відеоматеріалу допиту свідка ОСОБА_5 від 09.09.2014 року, на вирішення якої поставлено ,зокрема, питання про наявність чи відсутність ознак здійснення на свідка психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 19.04.2016 року, суд встановив, що слідчим зроблено посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що заявнику було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявнику не було завдано шкоди. Слід зазначити, що слідчим призначено судово-психологічну експертизу, але висновків експертами ще не зроблено, а потому слідчим не зроблено детального аналізу обставин, за яких заявник вважав, що стосовно нього вчинено злочин.
Зміст вказаної постанови містить лише посилання на ст.55 КПК України та її зміст. Натомість, правового обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілим, оскаржувана постанова не містить.
Суд вважає, що висновок слідчого щодо відмови у визнанні заявника потерпілим було зроблено передчасно і цей висновок не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження і не відповідає вимогам ст.ст. 55, 110 КПК України.
Таким чином, скарга в частині скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованою.
В свою чергу, вимоги щодо зобов`язання слідчого залучити заявника потерпілим у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, оскільки, у відповідності до ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 55, 303-307, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_5 на постанову про відмову у визнанні потерпілим в порядку ст.303 КПК України - задовольнити частково.
В іншій частині скарги в задоволенні вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1