АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/170/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 р.

Суддя-доповідач апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м.Тернополі при підготовці до апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Вказаним вироком ОСОБА_6 і ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189, ч.1 ст.263 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців. Раніше обрані цим обвинуваченим запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою продовжено до 15 квітня 2016 року.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.401 КПК України під час підготовки до апеляційного розгляду суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, крім іншого, вирішує питання щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Заслухавши думку прокурора, який просить продовжити строк тримання під вартою, обвинувачених та їх захисників, які заперечили проти клопотання прокурора і просили змінити запобіжний захід на більш м`який, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, вважаю, що строк дії запобіжного заходу обвинуваченим слід продовжити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було застосовано судом з метою забезпечення виконання обвинуваченими їх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме спробам ухилитися від суду і незаконно впливати на потерпілого. При застосуванні даного запобіжного заходу було враховано відомості про особу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і те, що вони обвинувачуються у скоєнні двох злочинів, в тому числі тяжкого, вчинених групою осіб із застосуванням насильства, що мають такі соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

На даний час вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яким призначено покарання у виді позбавлення волі на строк більше п`яти років, не набрав законної сили, оскільки за апеляційними скаргами їх захисників відкрито апеляційне провадження, яке до закінчення дії запобіжного заходу, тобто до 15 квітня 2016 року, завершити неможливо.

Як вбачається зі змісту вказаних апеляційних скарг, у них заявлені вимоги про зміну оскаржуваного вироку, в тому числі з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження та невірної оцінки доказів, зокрема показань потерпілого, у зв`язку з чим під час апеляційного розгляду може виникнути необхідність повторного дослідження обставин, які підтверджуються вказаними доказами та мають значення у даному кримінальному провадженні.

Крім того, оскаржуваним вироком ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засуджено за вчинення умисного тяжкого злочину з призначенням покарання у виді позбавлення волі, яке у випадку залишення вироку без змін підлягає реальному виконанню, у зв`язку з чим ризики ухилення від суду та незаконного впливу на потерпілого продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження дії відносно обвинувачених тримання під вартою та недостатність більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Отже, обставини, які послужили підставою для застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали і в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та які виправдовують тримання обвинувачених під вартою, а тому для завершення апеляційного розгляду необхідно продовжити термін дії даного запобіжного заходу в межах строків, передбачених ч.3 ст.331 КПК України.

Керуючись ст.ст.177,183,197,331,401,405,419 КПК України, суддя-доповідач -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у даному кримінальному провадженні за ч.2 ст.146, ч.2 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 червня 2016 року, включно.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у даному кримінальному провадженні за ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 червня 2016 року, включно.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується у даному кримінальному провадженні за ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 червня 2016 року, включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис.
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2