05 липня 2016 року
Ухвала
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 25 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,
встановила:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду з скаргою, в якій порушує питання про скасування зазначених судових рішень. Мотивуючи свою скаргу скаржник зазначає про те, що судові рішення щодо ОСОБА_5 підлягають скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невірної кваліфікації дій обвинуваченого та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Проте, касаційна скарга захисника не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до пункту четвертого якої касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень. Крім того згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, що мають узгоджуватись зі ст. 436 КПК України.

Однак, скаржником вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано.

Зокрема, захисником у скарзі порушено питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невірної кваліфікації дій обвинуваченого та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При цьому, обґрунтовуючи свою скаргу захисник наводить певні доводи щодо його незгоди із кваліфікацією дій ОСОБА_5 , однак не зазначає через що він вважає призначене засудженому покарання несправедливим через м?якість чи суворість.

Поряд із тим, що мотивуючи касаційну скаргу захисник стверджує про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невірної кваліфікації дій обвинуваченого та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, висловлюючи вимогу про скасування вироку суду та ухвали апеляційного суду, скаржник не зазначає про жодну з передбачених ст. 412 КПК України підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч зазначеним вимогам скаржник у касаційній скарзі вказує на неправильність, на його думку, оцінки доказів на підставі яких постановлено судові рішення щодо ОСОБА_5 , що виходить за межі перегляду суду касаційної інстанції.

Наявність у касаційній скарзі вказаних недоліків, позбавляє колегію суддів можливості прийняти відповідне процесуальне рішення.

Як визначено ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Залишення касаційної скарги без руху або її повернення відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 25 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху.

Надати скаржнику для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.

Касаційну скаргу повернути скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8