Справа № 278/1021/16-к
В И Р О К
Іменем України
31 травня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376, стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ноябрськ Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, неодруженого, зі слів маючого на утриманні неповнолітню дочку, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 11.05.2011 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 02.07.2011 Андрушівським районним судом Житомирської області та ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 18.10.2011 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, попередній вирок виконувати самостійно;
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
16 березня 2016 року близько 18 години ОСОБА_4 перебував у будинку АДРЕСА_1 , де помітив, що ОСОБА_5 в одній із кімнат будинку зберігає гроші, і у нього виник злочинний умисел на таємне повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 цього ж дня близько 23 години, користуючись тим, що в кімнаті, де ОСОБА_5 зберігає гроші, нікого не було та за його діями ніхто не спостерігає, з портфеля, який знаходився біля ліжка, взяв книжку і викрав з неї грошові кошти в сумі 580 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому злочині визнав повністю та підтвердив вищенаведені обставини, дав показання, аналогічні вищевикладеному, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, суд за згодою всіх учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому злочині іншими учасниками судового засідання не заперечується.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена і кваліфікує його діяння за ч. 2 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, є умисним корисливим злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення крадіжок, за що відбував покарання у виді позбавлення волі, неодружений, офіційно непрацюючий, однак займається суспільно-корисною працею, за місцем проживання характеризується нейтрально.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що обвинувачений, не зважаючи на попередні судимості та покарання, належних висновків для себе не зробив. Разом з тим, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має та не наполягала на суворості покарання, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого, буде арешт у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Цивільний позов в провадженні не пред`явлено, дані про процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Приймаючи до уваги призначене покарання та поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства та судового розгляду, підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1