Справа № 729/1330/15-к
1-кп/729/18/16 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2016 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000449 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст. 152 КК України , -
встановив:
Згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 15 березня 2016 року вирок Бобровицького районного суду від 09 грудня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 152 КК України скасований і призначений новий судовий розгляд.
28.03.2016 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 надійшло до Бобровицького районного суду.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні , вважає обвинувальний акт таким , що відповідає вимогам КПК України та просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду в закритому судовому засіданні.
Заслухавши прокурора, потерпілу, яка погодилася з думкою прокурора , обвинуваченого,який просив вирішити дане питання на розсуд суду , адвоката ОСОБА_4 ,який просить повернути обвинувальний акт для усунення недоліків ,які викладені в його апеляційній скарзі , оскільки в реєстрі не зазначені всі процесуальні рішення , а саме не вказано про заміну захисника, крім того в обвинувальному акті конкретизовані речові докази, що заборонено , суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 314 КПК України надходження до суду обвинувального акта є підставою для проведення підготовчого судового засідання, яке є стадією кримінального процесу, на якій суд визначає можливість на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України ,при цьому не обговорює питання щодо істотності чи неістотності допущених слідчим порушень закону і не визначає, у якій мірі ці порушення кожне окремо або в їх сукупності перешкоджають призначенню судового розгляду, оскільки ст.2 КПК України вимагає, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування і в ньому не повинно бути жодних внутрішніх суперечностей, граматичних помилок і описок, а всі складові частини цього документа повинні бути узгоджені між собою.
Обвинувачення згідно з п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння , передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунете в порядку , встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення ( суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну та об`єктивну сторону ) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення , відповідно до обвинувального акта , суд здійснює судовий розгляд , як це передбачено вимогам ст. 337 КПК України.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.
Зокрема , п.5 ч.2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення ,які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому зміст фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення , відповідно до вимог ст. 91 КК України , визнається такими обставинами , які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, і є необхідними і достатніми для його вирішення по суті. Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин ,які свідчать про наявність даних про подію ( час , місце , спосіб ) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення,обставини ,які випливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення.
Як вбачається з обвинувального акту ,досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 09 жовтня 2015 року близько 15 годин 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , в АДРЕСА_1 , всупереч волі ОСОБА_5 , із застосуванням фізичного насильства та погроз його застосування, вступив з останньою в статеві зносини, чим вчинив зґвалтування ОСОБА_5 . Такі його дії кваліфіковані за ч.1 ст. 152 КК України ,як зґвалтування .Складовим елементом об`єктивної сторони вказаного злочину є застосування фізичного насильства. Тому правова кваліфікація дій ОСОБА_6 в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак скоєного кримінального правопорушення.
Таким чином , всупереч вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, в даному обвинувальному акті відсутні конкретизовані фактичні обставини кримінального правопорушення ,які прокурор та слідчий вважають встановленими, відсутній такий важливий елемент як формулювання конкретного обвинувачення, яке повинно складатися з обставин ,які свідчать про наявність доведених даних про подію ( час, місце ,спосіб ) кримінального правопорушення, форму вини , мотив , мету його вчинення і відповідати цим обставинам.
До такого висновку суд прийшов виходячи із того ,що складаючи обвинувальний акт, слідчий не вказав , а прокурор при затвердженні обвинувального акту, не звернув уваги на те ,що в ньому не зазначено в чому конкретно полягало фізичне насильство та погроза його застосування з боку обвинуваченого ОСОБА_6 , як спосіб подолання опору потерпілої , що становить об`єктивну сторону зазначеного злочину. Суд звертає увагу ,що натуралізація опису обставин вчиненого злочину в даному випадку є недопустимою. Крім того, обвинувальний акт у формулюванні обвинувачення не містить посилання на умисність дій особи та мотив вчинення злочину, що є обов`язковим.
В судових рішеннях Європейського Суду з прав людини, які стосуються формулювання обвинуваченя зазначено : в рішенні від 09.10.2008 року у справі « Абрамян проти Росії « : деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.
Таким чином , неухильне дотримання вимог закону щодо складання обвинувального акта, дає можливість обвинуваченому розуміти в чому саме він обвинувачується, та ефективно захищатись від висунутого обвинувачення, а суду за результатами розгляду провадження прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливить якісно в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, ,що безперечно порушує право обвинуваченого ОСОБА_6 на захист.
Таким чином , розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 без формулювання обвинувачення є неможливим , а винесене рішення з вказаними недоліками буде вважатися незаконним, адже відповідно до ст. 374 ч.3 КПК України у разі визнання особи виправданою або винуватою, в мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним із зазначенням місця , часу і мотивів кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинуваченню.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Крім того , суд вважає ,що доводи зазначені захисником обвинуваченого ОСОБА_6 щодо повернення обвинувального акту також заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 291 КПК України , реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акту та повинен відповідати положенням ст. 109 КПК України та містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування в тому числі і про прийняте рішення щодо заміни захисника ,якщо воно було відповідно прийнято. Також в порушення вимог закону в обвинувальному акті деталізовані речові докази , що в даному випадку натуралізація є неприпустимою ,оскільки злочин у якому обвинувачується ОСОБА_6 є злочин проти статевої свободи .

Враховуючи судове рішеннях Європейського Суду з прав людини, інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року та інші викладені обставини , суд приходить до обґрунтованого і переконливого висновку про неможливість призначення обвинувального акту до судового розгляду з вказаних підстав та про повернення його прокурору в зв`язку з невідповідністю його вимогам Кримінального процесуального Кодексу України , яка не може бути усунута в ході розгляду кримінального провадження в судовому засіданні ,шляхом зміни обвинувачення прокурором відповідно до вимог ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості окремих частин тексту обвинувального акта, а виключно для зміни правової кваліфікацї та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

Вказані невідповідності в обвинувальному акті є істотним порушенням і можуть бути усунені лише шляхом повернення обвинувального акту, а тому суд позбавлений можливості призначити дане провадження до судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 314, 372, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст. 152 КК України , внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000449 , повернути прокурору Бобровицького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи діб з дня її проголошення. Якщо ухвалу судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя