Справа № 481/1141/16-к
Провадж.№ 1-в/481/168/2016
УХВАЛА
іменем УКРАЇНИ
26.10.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Новий Буг Миколаївської області спільне подання начальника Новобузького ВЦ - № 103 та спостережної комісії Новобузької РДА Миколаївської області стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Баку, Азейбарджан, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.07.2012 року за ч.2 ст.191 КК України до 03 років обмеження волі із позбавленням права обіймати певні посади строком на 02 роки,
про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,
ВСТАНОВИВ:
З подання вбачається, що засуджений ОСОБА_4 відбуваючи призначене судом покарання зарекомендував себе позитивно. До праці ставиться сумлінно, вимог режиму утримання на даний час не порушує, має заохочення від адміністрації Новобузького ВЦ № 103, стягнення має, однак вони погашені та зняті. Посилаючись на те, що засуджений відбув 1/2 призначеного судом строку покарання, своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, в поданні ставиться на вирішення питання про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Представник виправного центру в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, подання підтримав, просив його задовольнити.

Засуджений також не доставлений в судове засідання, від нього надійшла заява, в якій він просить справу слухати без його участі, просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор в судовому засідання не заперечував проти задоволення клопотання та застосування відносно ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого та матеріали подання, суд приходе такого висновку.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.07.2012 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 191 КК України до обмеження волі строком на 03 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності строком на 2 роки.

Як видно із резолютивної частини вироку суду запобіжний захід ОСОБА_4 було обрано у виді підписки про невиїзд, який також було залишеним до набрання вироком законної сили.

Відповідно до Розпорядження про виконання вироку вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.07.2012 року набрав законної сили 25.07.2012 року.

Як встановлено ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.03.2014 року 27.02.2013 року ОСОБА_4 Корабельним міжрайонним відділом кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області було вручено припис про виїзд до місця відбування покарання до Новобузького виправного центру № 103 УДПтС України в Миколаївській області. Однак, засуджений даний припис не виконав і 11.03.2014 року було заведено ОРС «Розшук» № 0314009.

14.10.2014 року ОСОБА_4 було затримано Заводським РВ УМВС України в Миколаївській області та 13.11.2014 року його було доставлено до Новобузького ВЦ № 103.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Новобузькому ВЦ №103 з 13.11.2014 року, зарекомендував себе позитивно, має 02 заохочення від адміністрації центру за сумлінну працю і відповідно до характеристики, затвердженої 17.10.2016 року начальником Новобузького ВЦ № 103, довів своє виправлення.

Станом на 26.10.2016 року засуджений фактично відбув визначені ст. 81 КК України ? частину призначеного судом строку покарання, невідбута частина якого складає 10 місяців і 17 днів.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і зміну не відбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що згідно з ч. 1 ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, згідно до положень ст. 81 КК України маються підстави для застосування стосовно засудженого ОСОБА_4 , який своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , засудженого 09.07.2012 року за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва, умовно-достроково звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі, невідбута частина якого складає: 10 місяців і 17 днів, а також від додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності строком на 2 роки.
Ухвала набирає законної сили після спливу строку на її оскарження і на неї може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: