Справа № 686/5961/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гадинківці Гусятинського району Тернопільської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-17.03.1998 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 140 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-26.05.1998 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 140 ч. 3, 42 ч. 3 КК України 1960 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
-02.02.1999 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 81 ч. 3, 140 ч. 2, 140 ч. 3, 42 ч. 3 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою Самбірського міського суду Львівської області від 23.06.2000 р. звільнений умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 24 дня;
-04.06.2002 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 289 ч. 3, 69, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 01.09.2006 р. звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 10 днів;
-30.11.2010 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт;
-05.04.2011 р. Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 місяців 17 днів арешту;
-20.03.2012 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі;
-01.10.2012 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 71 ч. 5, 72 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
-26.03.2013 р. Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2015 р. невідбуту частину покарання у виді 5 місяців 26 днів позбавлення волі замінено на більш м`яке покарання у виді 240 годин громадських робіт, покарання відбуте станом на 05.03.2016 р.,
за ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 25 березня 2015 року близько 14 год., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиці серванту належні ОСОБА_4 золоті прикраси, а саме: золоті сережки у формі крапель вагою 1,2 гр. кожна вартістю 614 грн. 70 коп. кожна, загальною вартістю 1229 грн. 40 коп., золотий кулон у вигляді хреста із надписом «Спаси і сохрани» вагою 1,5 гр. вартістю 768 грн. 38 коп., золотий ланцюжок вагою 2,5 гр. вартістю 1280 грн. 63 коп., золоту чоловічу обручку вагою 2 гр. вартістю 1024 грн. 50 коп., золоту жіночу обручку вагою 2 гр. вартістю 1024 грн. 50 коп., золотий жіночий перстень округлої форми вагою 5 гр. вартістю 2561 грн. 25 коп., а всього належного потерпілій майна на загальну суму 7888 грн. 66 коп., заподіявши майнової шкоди на вказану суму.
Винність ОСОБА_6 в скоєнні злочину підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.
Показаннями самого обвинуваченого про те, що дійсно у вищевказаний час він, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиці серванту належні ОСОБА_4 золоті прикраси, а саме: золоті сережки у формі крапель, золотий кулон у вигляді хреста із надписом «Спаси і сохрани», золотий ланцюжок та золотий жіночий перстень, які того ж дня здав в ломбард, а гроші витратив на власні потреби.
Факт викрадення належного їй майна (золотих сережок у формі крапель, золотого кулону у вигляді хреста із надписом «Спаси і сохрани», золотого ланцюжка, двох золотих обручок та золотого жіночого перстня) з полиці серванту в будинку АДРЕСА_2 , підтвердила в суді потерпіла ОСОБА_4 , а свідок ОСОБА_7 в суді підтвердив факт здачі ОСОБА_6 викрадених золотих виробів, зокрема золотого кільця, до ломбарду.
На ці обставини потерпіла та свідок вказали також під час проведення з ними слідчих експериментів, що зафіксовано у відповідних протоколах цієї слідчої дії (т. 1 а.с. 51-58).
Потерпіла ОСОБА_4 , крім того, ствердила, що обвинувачений зізнавався їй у вчиненні крадіжки та просив гроші для викупу золотих виробів із ломбарду.
Винність обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується також: даними протоколу прийняття заяви потерпілої ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення, в якій остання повідомила про факт крадіжки належних їй золотих виробів (т. 1 а.с. 50); повідомленням Управління НБУ у Хмельницькій області щодо вартості дорогоцінного металу золота (т. 1 а.с. 59). Вартість викраденого ніким із учасників судового розгляду не оспорюється.
Згідно з висновком комісійної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 під час вчинення злочину виявляв легку розумову відсталість з поведінковими розладами, проте цей розлад не залишав останнього можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними під час вчинення злочину. На теперішній час ОСОБА_6 здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.с. 117-119).
Даючи оцінку таким висновкам експертів, суд визнає їх науково обґрунтованими і достатньо аргументованими, такими, що відповідають об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, а тому, погоджуючись з цими висновками, суд визнає ОСОБА_6 осудним і відповідальним за фактично скоєне.
Показання обвинуваченого про те, що золоті обручки він не викрадав, суд визнає неправдивими і даними з метою уникнути відповідальності, в тому числі цивільно-правової, за фактично вчинене, а тому відхиляє їх. Ці ствердження обвинуваченого повністю спростовуються об`єктивно дослідженими по справі доказами, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_4 , які є послідовними, логічними, переконливими та узгоджуються з іншими наведеними доказами по справі, а тому суд не знаходить підстав ставити їх під сумнів.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину (за епізодом крадіжки золотих сережок у формі крапель, золотого кулону у вигляді хреста із надписом «Спаси і сохрани», золотого ланцюжка, двох золотих обручок та золотого жіночого перстня) доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 25 березня 2015 року близько 14 год., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиці серванту належний ОСОБА_4 золотий кулон із зображенням «Божої Матері» округлої форми вагою 3 гр. вартістю 1536 грн. 75 коп.
Обвинувачений ОСОБА_6 в суді показав, що золотого кулона із зображенням «Божої Матері» у вищевказаних місці та час він не викрадав і такі його твердження стороною обвинувачення не спростовані.
Так, потерпіла ОСОБА_4 в суді показала, що золотий кулон із зображенням «Божої Матері» в її будинку з`явився лише 06 квітня 2016 року (подарований дочці на день народження бабусею), факт його крадіжки вона виявила приблизно 16 18 квітня, а відтак обвинувачений не міг його викрасти 25 березня 2015 року. Свідок ОСОБА_7 в суді ствердив про здачу цього дня ОСОБА_6 в ломбард викраденого золотого кільця, при цьому показав, що інших золотих виробів, в тому числі золотого кулона із зображенням «Божої Матері» округлої форми, він в обвинуваченого не бачив.
Показання потерпілої, а також надані стороною обвинувачення (прокурором) вищевказані письмові докази, лише підтверджують факт вчинення крадіжки цього золотого виробу, проте жодним чином не вказують, а навпаки спростовують, що ця подія мала місце 25 березня 2015 року та до неї причетний ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
В ході судового розгляду не встановлено жодних об`єктивних доказів про вчинення ОСОБА_6 крадіжки золотого кулона із зображенням «Божої Матері» округлої форми 25 березня 2015 року близько 14 год. в будинку АДРЕСА_2 , надані ж стороною обвинувачення (прокурором) докази ґрунтуються лише на припущеннях, а тому в цій частині обвинувачення ОСОБА_6 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України слід виправдати, в зв`язку з не доведенням, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_6 має на утриманні троє неповнолітніх дітей, що пом`якшує йому покарання. За місцем проживання він характеризується позитивно, частково відшкодував завдану потерпілій шкоду, проте раніше неодноразово судимий за вчинення, в тому числі аналогічних умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин середньої тяжкості через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі та відбуття покарання за попереднім вироком суду, при цьому свою вину у вчиненні злочину визнав частково. Наведені обставини характеризують обвинуваченого як особу, схильну до протиправних проявів, і це дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити злочинну діяльність.
При цьому суд не визнає в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (про що зазначено в обвинувальному акті), оскільки в силу п. 1) ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття передбачає визнання особою факту вчинення злочину, дійсне, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, осуд своєї злочинної поведінки. Під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам дізнання, досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Таких обставин в ході судового розгляду не встановлено.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, позицію прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання, особу винного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у максимальному розмірі.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів. Підстав для призначення ОСОБА_6 такого покарання у меншому розмірі, або ж призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, на чому наполягають обвинувачений та його захисник, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, суд не вбачає.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 суд в силу положень ч. 4 ст. 176 КПК України не застосовує, оскільки такого клопотання прокурором не заявлялено. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 в строк відбування покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 28.01.2016 р. по 18.02.2016 р. (перебування у стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-психіатричної експертизи, т. 1 а.с. 169), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом крадіжки золотих сережок у формі крапель, золотого кулону у вигляді хреста із надписом «Спаси і сохрани», золотого ланцюжка, двох золотих обручок та золотого жіночого перстня), та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання, зарахувавши в цей строк час його попереднього ув`язнення з 28.01.2016 р. по 18.02.2016 р. включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом крадіжки золотого кулону із зображенням «Божої Матері») виправдати, в зв`язку з не доведенням, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: