ВИРОК
Іменем України
24.10.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представник потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0002755 від 03.08.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, громадянина України, не одруженого, з освітою середньою-спеціальною, не працюючого, раніше судженого, востаннє: 20.05.2016 року Яворівським районним судом Львівської області, за вчинення кримінально правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років 9 місяців позбавлення волі, та звільнений від відбування покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 -ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 03.08.2016 року, близько 15.05 год., перебуваючи у приміщенні ТзОВ «Фоззі-Фуд» магазин «Сільпо №154», що знаходиться за адресою: м. Львів вул. Княгині Ольги, 106, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, вчинив замах на таємне викрадення товарно-матеріальних цінностей, а саме: 30 упаковок жувальної гумки марки «Дірол для неї» зі смаком полуниця з черешнею, вартість 199,60 грн., взявши вказані жуйки зі стелажа, сховав їх під куртку що була у нього в руці. В подальшому ОСОБА_4 , знаходячись у приміщені вказаного магазину, продовжуючи свій злочинний умисел, направився до касового відділення, яке пройшов, при цьому не розрахувавшись за викрадений ним вищевказаний товар, однак свій злочинний умисел ОСОБА_4 не довів до кінця та не мав можливості розпорядитись викраденим майном, оскільки був затриманий працівником охорони магазину «Сільпо 154» ТзОВ «Фоззі-Фуд», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Княгині Ольги , 106. Виконавши усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця ОСОБА_4 , не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 -ч. 2 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні в розпорядження суду поступила угода про примирення, укладена між представником потерпілого ОСОБА_5 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України, за умовами якої сторони погодились на те, що ОСОБА_4 має понести покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 -ч.2 ст.185 КК України у вигляді арешту на строк 4 місяці.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 -ч.2 ст.185 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а тому просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім повного визнання неправомірності вчинення своїх дій і вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Враховуючи наведене, слід затвердити угоду про примирення з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України, обвинувачений в підготовчому судовому засіданні визнав себе винним за ч.2 ст. 15 -ч.2 ст.185 КК України та просить затвердити вказану угоду. Крім того, ОСОБА_4 роз`яснено вимоги ст. 473, ч.5 ст.474, ст. 476 КПК України. Також суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Разом з тим, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним, визначений в угоді вид покарання передбачений санкцією статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 .

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, суд, -

в и р і ш и в :
Затвердити угоду від 18.08.2016 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, про примирення.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 -ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4(чотири) місяці арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1