Справа№ 640/8737/16-к
н/п 1-кп/640/482/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уютне АРК, громадянина України, не судимого, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, маючого малолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, -
Для перевірки інформації, встановлення місцезнаходження вибухового пристрою, вибухових речовин та їх знешкодження, у разі виявлення, були задіяні та відвернені від виконання своїх службових обов`язків правоохоронні органи та відповідні спецслужби.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.
Відповідно до вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
Відповідно до Угоди від 26.05.2016 року про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких злочинів.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання відповідно до ст.ст. 473,476 КПК України, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням узгодженого покарання.
Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що угода при визнання винуватості підлягає задоволенню, оскільки суд переконався у добровільності укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.
Як особистість ОСОБА_4 працездатний, не працює, не одружений, не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має малолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчать дані паспорта, характеристика, його свідчення.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Враховуючи що угода про визнання винуватості від 26.05.2016 року була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає,що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких підстав суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 259 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, за яке належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Процесуальні витрати у справі стягнути.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2016 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, згідно з протоколом затримання особи ОСОБА_4 затриманий 24.04.2016 року.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 377 КПК України та визначене сторонами угоди узгоджене покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, то ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в залі судового засідання.
Керуючись ст.ст. 314, 468, 469, 473-475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 1982 року народження визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 ч.1 п.4 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.
ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі судового засідання негайно.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави в особі Головного управління Національної поліції в Харківської області матеріальну шкоду, завдану злочином, у розмірі 562 (п`ятсот шістдесят дві) грн. 78 коп.
Речові докази мобільний телефон з двома сім-картками, які зберігаються в камері збереження речових доказів Київського ВП ГУНП в Харківській області, конфіскувати.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений протягом тридцяти діб до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий