Справа № 761/6513/15-к
Провадження №1-кп/761/331/2016
В И Р О К
іменем України
16 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 120 151 001 000 002 46 відносно обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку 2014 року народження, працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26.11.2014 приблизно о 20 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні під`їзду АДРЕСА_2 побачив дві дитячі коляски, які зберігались в підсобному приміщенні даного під`їзду, що зачинялось на замок та мало вікно. Після чого у обвинуваченого виник умисел на таємне викрадення чужого майна двох дитячих колясок. Реалізуючи корисний умисел, ОСОБА_4 переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, невстановленим слідством предметом зірвав з вікна підсобного приміщення раму, вийняв з неї скло, просунув всередину руку та відчинив двері з середини після чого проник у сховище, звідки таємно викрав дитячу коляску фірми «Конкорд» вартістю 2500 грн. та «Зіппі» вартістю 1000 грн., що належать потерпілому ОСОБА_5 , завдавши останньому матеріальної шкоди на суму 3500 грн. Після чого з місця злочину зник та розпорядився викраденим за власним розсудом.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з проникненням у сховище.
Обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення. Пояснив, що 26.11.2014 приблизно о 20 годині він перебував у підїзді за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , де побачив дві дитячі коляски, які зберігались в підсобному приміщенні, які вирішив викрасти з тим, щоб передати своїй колишній дружині. Впевнившись у відсутності сторонніх осіб він відкрив замок, проник у сховище звідки викрав дві дитячі коляски, які відвіз своїй колишній дружині. В наступному викрадене повернув власнику.

У зв`язку з визнанням вини, щирим каяттям, поверненням викраденого майна та відсутністю претензій з боку потерпілих, просить суд суворо його не карати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, та дослідженням даних, які характеризують його особу, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру шкоди /фактичних обставин вчинення злочину/, які ніким не оспорюються, у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в умисних діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, поєднаному з проникненням у сховище та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального провадження та відношення до скоєного обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, викрадене майно повернуто, відсутність претензій з боку потерпілого. Враховуються дані про його особу, який раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, працює, має задовільні характеристики, його вік та стан здоров`я.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, відшкодування збитків.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів призначення покарання у виді позбавлення волі у межах, ближчих до мінімальних, визначених певною частиною санкцією статі.

В той же час, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, вищезазначені дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся та засудив свій вчинок, має задовільні характеристики та пом`якшуючи обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 у виді домашнього арешту змінити на особисте зобов`язання, зобов`язавши його з`являтися до суду за першою вимогою. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 змінити на особисте зобов`язання, зобов`язавши його з`являтися за першим викликом до суду.

Речові докази, які були повернуті потерпілому ОСОБА_5 дві дитячі коляски, залишити йому ж за належністю.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя