Провадження № 1-кп/0186/91/16
Справа № 186/955/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої -судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 10.06.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.04.2013 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.190 КК України до громадських робіт строком сто двадцять годин;

- 28.09.2013 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.190 КК України до штрафу в сумі 1700 грн.;

- 26.10.2013 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки , звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 21.05.2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.190 КК України до 3 років 1 дня позбавлення волі;

- 31 грудня 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.190 КК України до 150 годин громадських робіт;

- 18 травня 2016 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.389 КК України до арешту строком 2 місяці 5 днів ( звільнений 16 вересня 2016 року по відбуттю покарання)

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :
07 червня 2016 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 домовився зустрітись у м.Першотравенську з ОСОБА_6 та малознайомим йому ОСОБА_7 для отримання у тимчасове користування ноутбук, який належить ОСОБА_5 , який є батьком ОСОБА_7 , після чого у ОСОБА_4 виник умисел на повторне заволодіння чужим майном, а саме ноутбуком, який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 об 11 годині 00 хвилин зустрівся з ОСОБА_6 та малознайомим йому ОСОБА_7 біля будинку АДРЕСА_2 , та переслідуючи мету наживи із корисливих мотивів, 07 червня 2016 року приблизно об 11 годині 00 хвилин під час розмови з ОСОБА_7 попрохав у останнього в користування ноутбук та пообіцяв його повернути через деякий час, заздалегідь не маючи наміру його повертати чим ввів в оману ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 , будучи введеним в оману, передав ОСОБА_4 ноутбук «Lenovo» G-570 S/N-13153076 вартістю 4675 гривень, будучи впевненим, що ОСОБА_4 його поверне.

ОСОБА_4 , взявши у ОСОБА_7 вищезазначений ноутбук, маючи намір не повертати його, та запевнивши ОСОБА_7 , що поверне його, пішов до себе додому, обернувши ноутбук, який належить ОСОБА_5 , на свою користь, і розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 4675,00 грн. (згідно висновку судової товарознавчої експертизи №6/12.1/1361 від 17.06.2016).

Кваліфікація скоєного ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України правильна за ознакою заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

12 липня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 , на підставі ст.56 КПК України, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469 та 471 КПК України укладено угоду про примирення, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди.

Потерпілий ОСОБА_5 просив суд затвердити укладену між ним та ОСОБА_4 угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпілий, визначена в межах санкцій ч. 2 ст. 190 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілого та обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Укладання угоди є цілком добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Також судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, погоджується з призначенням судом обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Хоча злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 після постановлення вироку Першотравенським міським судом Дніпропетровької області 18 травня 2016 року, суд при призначенні покарання не застосовує ст.71 КК України з тих підстав, що призначене зазначеним вище вироком покарання, на час постановлення даного вироку, ОСОБА_4 відбув у повному обсязі.

У відповідність до ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по залученню експерта в сумі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 копійки.

Речові докази по справі: ноутбук «Lenovo» G-570 S/N-13153076 (а.крим.пров.23), переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 314, 374, 473, 474, 476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 12 липня 2016 року у кримінальному провадженні №0000268 між потерпілим у цьому провадженні ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 12.07.2016 року, у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі: ноутбук «Lenovo» G-570 S/N-13153076 (а.крим.пров.23), переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по залученню експерта в сумі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 копійки.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1