Справа № 713/622/16-к
Провадження №1-кп/713/63/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2016 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 12.01.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою середньою спеціальною, не працюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 10.01.2016 року, біля 14.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом розбиття скла віконної рами, проник до житлового будинку ОСОБА_5 , по АДРЕСА_2 , звідки вирішив таємно викрасти бувший у використанні телевізор марки «Берізка-21», вартістю 120,00 грн., який через вікно виніс у двір. Крім того також зняв зі стін кімнат будинку 8 вишитих картин, а саме: картину, розміром 48 см х 60 см, вартістю 380,00 грн., картину розміром 37 см х 41 см, вартістю 220,00 грн., картину розміром 43 см х 48 см, вартістю 280,00 грн., картину розміром 38 см х 42 см, вартістю 240,00 грн., картину розміром 51 см х 42 см, вартістю 300,00 грн., картину розміром 43 см х 47 см, вартістю 280,00 грн., картину розміром 55 см х 35 см, вартістю 370,00 грн., картину розміром 82 см х 59 см, вартістю 450,00 грн., які залишив в коридорі. Після чого через вікно виліз з приміщення будинку та з метою доведення злочину до кінця мав намір винести з території господарства ОСОБА_5 попередньо викрадений ним телевізор марки «Берізка» та 8 вишитих картин, однак даних дій вчинити не зміг через велику габаритність викрадених речей та стан сп`яніння. Всього, ОСОБА_4 намагався таємно викрасти майна потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 2640,00 грн., виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному об`ємі, щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати. Підтвердив, що злочин вчинив за обставин, викладених у обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій просила судовий розгляд провести без її участі, підтвердила, що претензій до обвинуваченого не має. Просила суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 ст.15 ч.2 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого за даною статтею кваліфіковано вірно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний з проникненням у житло.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст.65-67, 68 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що:

згідно копії паспорту ОСОБА_4 серія НОМЕР_1 , виданого 08.07.2008 року він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мигове Вижницького району Чернівецької області, зареєстрований в с. Мигове;

згідно характеристики виконавчого комітету Мигівської сільської ради №18 від 14.01.2016 року, ОСОБА_4 характеризується позитивно, одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався;

згідно довідки виконавчого комітету Мигівської сільської ради №136 від 14.01.2016 року у склад його сім`ї входять: дружина ОСОБА_6 , 1987 року народження, син ОСОБА_7 , 2010 року народження, батько - ОСОБА_8 , 1959 року народження, мати - ОСОБА_9 , 1963 року народження, сестра ОСОБА_10 , 1988 року народження;

згідно довідки КУ «Вижницька центральна районна лікарня» №01-22/68 від 20.01.2016 року ОСОБА_4 на «Д» обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні злочину, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно вимог ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив замах на умисний тяжкий злочин, вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, добровільно за своєю ініціативою відшкодував збитки, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З врахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодував заподіяну шкоду, наявності обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, думку прокурора, даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України, тобто перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті 185 ч.3 КК України.

Суд вважає, що саме покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу буде законним та справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також за своїм розміром здатним сприяти виправленню ОСОБА_4 , та попередженню скоєння нових правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 залишити обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, Суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 ст.15 ч.2 КК України та призначити покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень) в дохід держави.

Міру запобіжного заходу, до набрання вироком чинності, ОСОБА_4 залишити обрану особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта для проведення експертиз у сумі 967,56 грн. (дев`ятсот шістдесят сім гривень 56 коп.).

Речові докази зимові черевики, що зберігаються у камері речових доказів Вижницького ВП Сторожинецького ВП ГУНП України в Чернівецькій області - повернути ОСОБА_4 .

Речові докази бувший у використанні телевізор марки «Берізка-21» та 8 вишитих картин, що зберігаються у камері речових доказів Вижницького ВП Сторожинецького ВП ГУНП України в Чернівецькій області - повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1