Справа № 563/506/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2016 року Корецький районний суд
Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Корець кримінальне провадження №0000159 від 20 квітня 2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає в с.Харалуг Корецького району Рівненської області, громадянки України, із вищою освітою, безробітну, раніше не судимої,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України,
в с т а н о в и в :

Протягом листопада-грудня 2014 року, перебуваючи на посаді головного бухгалтера Харалузької сільської ради Корецького району Рівненської області, ОСОБА_5 маючи намір на заволодіння коштами державного бюджету, призначених для виплат заробітної плати працівникам Харалузької сільської ради, з корисливих мотивів, шляхом підроблення службових документів, а саме: внесення завідомо неправдивих відомостей про безпідставно завищений розмір власної заробітної плати до розрахунково-платіжних відомостей по нарахуванню заробітної плати працівникам Харалузької сільської ради (відомість №11 за листопад 2014 року на суму 738 грн., відомість №12 за грудень 2014 року на суму 160 грн.), та внесення тих же завідомо неправдивих відомостей за той же період часу до відомостей щодо зарахування коштів на особові картрахунки працівників Харалузької сільської ради у ПАТ КБ «Приватбанк», заволоділа державними коштами на загальну суму 898 грн.
Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнала повністю і дала суду показання про те, що у 2014 році вела бухгалтерський облік дитячого садочка Харалузької сільської ради, проте будь-якої надбавки за проведену роботу не отримувала. Не одноразово зверталась до сільського голови з вимогою вирішити дане питання, проте дане питання вирішено не було. А тому вирішила самостійно встановити собі надбавку. Зокрема, внесла завідомо неправдиві відомості про завищений розмір власної заробітної плати до розрахунково-платіжних відомостей по нарахуванню заробітної плати працівникам Харалузької сільської ради за листопад 2014 року на суму 738 грн. та у відомість за грудень 2014 року на суму 160 грн. У зв`яжу із чим заволоділа даними державними коштами на загальну суму 898 грн. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати. Шкода завдана кримінальними правопорушеннями нею відшкодована.
Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та за згодою обвинуваченої, її захисника та представника державного обвинувачення, вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.
При цьому, суд переконався у тому, що обвинувачена правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали б доказуванню і нею не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності її позицій немає. Обвинуваченій роз`яснено, що вона при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи буде позбавлена можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачена наполягла на істинності позиції у визнанні винуватості і викладених обставинах справи.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 доведена, її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 366 та ч.2 ст.191 КК України, як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує сукупність обставин, при яких скоєно злочин, характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України дані злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.
Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає вчинення злочину вперше, щире розкаяння, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
По місцю проживання обвинувачена характеризується позитивно. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Виходячи ж з положень ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, внесеними від 10 грудня 2004 року, від 12 червня 2009 року, від 06 листопада 2009 року, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.
При цьому враховуючи мету покарання, неминучість та невідворотність покарання, попередження скоєння злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, суспільно-небезпечний характер діяння, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання враховуючи вимоги ст.ст.50, 65 КК України, суд вважає необхідним і достатнім призначити покарання за ч.1 ст.366 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з проведенням операцій із бюджетними коштами в державних та органах місцевого самоврядування та за ч.2 ст.191 КК України покарання у виді обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з проведенням операцій із бюджетними коштами в державних та органах місцевого самоврядування. Остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст.70 КК України. Суд не знаходить підстав для застосування ст.69 КК України, як до основного так і до додаткового покарання.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливе без ізоляції її від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення її від відбування остаточного основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Ті обставини, що обвинувачена раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, на переконання суду є підставою для призначення обвинуваченій мінімального покарання згідно санкцій ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України, та звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

Тому доводи захисника про застосуванням ст.69 КК України щодо додаткових покарань є безпідставними.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази по кримінальному пор важенні залишити в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжні заходи щодо обвинуваченої не обирались.
Керуючись ст. ст.349, 370, 374, 376, КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винною вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України, та призначити їй покарання:
за ч.1 ст.366 КК України 1 (один) ріки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з проведенням операцій із бюджетними коштами в державних та органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік;
за ч.2 ст.191 КК України 1 (один) рік 2 (два) місяці обмеження воліз позбавленням права обіймати посади пов`язані з проведенням операцій із бюджетними коштами в державних та органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік 1 місяць.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів, визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і призначити 1 (один) рік 2 (два) місяці обмеження воліз позбавленням права обіймати посади пов`язані з проведенням операцій із бюджетними коштами в державних та органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік 1 місяць.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття основного остаточного покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до вимог п.п. 2-4 ст.76 КК України:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На підставі ст.72 КК України остаточне покарання у виді позбавленням права обіймати посади пов`язані з проведенням операцій із бюджетними коштами в державних та органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік 1 місяць виконувати самостійно.

Речові докази по кримінальному провадженню:
-розрахунково-платіжні відомості по нарахуванню заробітної плати працівникам Харалузької сільської ради №11 за листопад 2014 року, №12 за грудень 2014 року;
-відомості щодо зарахування коштів на особові картрахунки працівників Харалузької сільської ради у ПАТ КБ «Приватбанк» за листопад та грудень 2014 року залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Рівненської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченій в такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення їй копії вироку.
С у д д я :