Справа № 180/3478/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2016 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене 18.05.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000032, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.371 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 133о/с-дск від 10.07.2012 року ОСОБА_3 , який має спеціальне звання лейтенанта міліції, призначено на посаду начальника ізолятору тимчасового тримання ОСОБА_10 . Відповідно до посадової інструкції начальника ІТТ Марганецького МВ, затвердженої начальником Марганецького МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 09.01.2013 року, ОСОБА_3 у своїй діяльності мав керуватися Конституцією України, актами законодавства, що стосуються діяльності ОВС, чинним законодавством та нормативно-правовими документами, що регулюють діяльність ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ.

07.05.2013 року з Дніпропетровського слідчого ізолятору до ІТТ Марганецького МВ був доставлений обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09.03.2013 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 08.05.2013 року. На підставі вказаної ухвали суду ОСОБА_5 було затримано о 22:00 годині 09.03.2013 року та поміщено до ІТТ Марганецького МВ.

ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді начальника ІТТ Марганецького МВ, достовірно знаючи вимоги закону щодо порядку звільнення осіб з-під варти, будучи обізнаним про закінчення строків тримання під вартою ОСОБА_5 , усвідомлюючи відсутність підстав для тримання під вартою, а саме ухвали слідчого судді, суду про продовження такого строку, будучи зобов`язаний за вказаних обставин вжити заходів щодо звільнення його з ІТТ Марганецького МВ, з метою забезпечення утримання ОСОБА_5 в умовах ІТТ до вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом, в порушення ст.202 КПК України, ст.20 Закону України «Про попереднє ув`язнення», о 22:00 годині 08.05.2013 року не вжив заходів до звільнення з-під варти ОСОБА_5 , чим порушив суспільні відносини у сфері правосуддя в частині забезпечення законного тримання під вартою та конституційні права на свободу та особисту недоторканність останнього. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 ОСОБА_5 незаконно тримався під вартою з 22:00 години 08.05.2013 року до 16.05.2013 року, коли приблизно о 12:00 годині в залі суду останній був звільнений з-під варти.

Крім того, 07.05.2013 року з Дніпропетровськогго слідчого ізолятору до ІТТ Марганецького МВ прибув обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18.04.2013 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, до 15.05.2013 року. Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_6 затримано о 21:00 годині 15.04.2013 року та поміщено до ІТТ Марганецького МВ.

ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді начальника ІТТ Марганецького МВ, достовірно знаючи вимоги закону щодо порядку звільнення осіб з-під варти, будучи обізнаним про закінчення строків тримання під вартою ОСОБА_6 , усвідомлюючи відсутність підстав для тримання під вартою, а саме ухвали слідчого судді, суду про продовження такого строку, будучи зобов`язаний за вказаних обставин вжити заходів щодо звільнення його з ІТТ Марганецького МВ, з метою забезпечення утримання ОСОБА_6 в умовах ІТТ до вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом, в порушення ст.202 КПК України, ст.20 Закону України «Про попереднє ув`язнення», о 21:00 годині 15.05.2013 року не вжив заходів до звільнення з-під варти ОСОБА_6 , чим порушив суспільні відносини у сфері правосуддя в частині забезпечення законного тримання під вартою та конституційні права на свободу та особисту недоторканність останнього. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 . ОСОБА_6 незаконно тримався під вартою з 21:00 години 15.05.2013 року до 17.05.2013 року, коли приблизно о 12:30 годині Марганецьким міським судом йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.371 КК України незаконне триманні під вартою.

Під час судового розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_9 через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив застосувати до ОСОБА_3 положення статті 48 КК України та частини 4 ст.286 КПК України і звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що його підзахисний вину визнав повністю, розкаявся. Просив взяти до уваги, що скоєне ОСОБА_3 правопорушення не спричинило ніякої шкоди, останній добровільно за власним бажанням звільнився з займаної посади начальника ІТТ Марганецького МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, що унеможливлює вчинення ним нового злочину. Тобто, внаслідок зміни обстановки ОСОБА_3 не є суспільно-небезпечною особою, а тому є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України.

Овинувачений в судовому засіданні підтримав вказане клопотання і просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі ст.48 КК України, оскільки, на його думку, зміни обстановки не відбулося.

Потерпілі та їх представники також заперечували проти задоволення клопотання з тих підстав, що судом не встановлені всі обставини вчиненого проти них злочину, не виявлені всі винуватці.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження, внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №12 «Про застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості.

Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Передумовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України є вчинення цією особою вперше злочину невиликої або середньої тяжкості.

ОСОБА_3 вчинено злочин, передбачений ч.2 ст.371 КК України, за яке законом передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років.

Відповідно до частини 3 статті 12 КК України, даний злочин є злочином середньої тяжкості.

Захисник обвинуваченого клопоче про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з тих підстав, що останній перестав бути суспільно небезпечним.

Особа, яка перестала бути суспільно небезпечною внаслідок зміни обстановки це одна з двох підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України.

Суб`єкт злочину за ч.2 ст.371 КК України спеціальний службова особа, керівник установи, де утримується під вартою потерпілий.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив злочин, перебуваючи на посаді начальника ізолятору тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Марганецького міського відділу. 15.07.2014 року обвинувачений наказом начальника ВК та ПС УКЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 241 о/с увільнений від посади начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Марганецького міського відділу, а 14.10.2014 року звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням, і на час розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України не працює.

Вищевказане свідчить про те, що в наслідок зміни обстановки усунуто можливість вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, в теперішньому та майбутньому.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, суд бере до уваги особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, під час судового розгляду кримінального провадження свою вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_3 може бути звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, а кримінальне провадження відносно нього може бути закритим.

Що стосується заперечень потерпілих та їх представників проти закриття кримінального провадження у зв`язку з необхідностю встановити всі обставини вчиненого проти них злочину, та виявити всіх винуватих, окрім ОСОБА_3 , суд не погоджується з вказаним, оскільки відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Крім того, судом допитані свідки сторони обвинувачення, свідки, заявлені потерпілими, дослідженні письмові та речові докази, допитаний обвинувачений, тобто встановлені всі обставини вчиненого злочину.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.48 КК України, ст.ст.286, 288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному 18.05.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст.48 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 18.05.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1