Справа № 163/2463/16-к
Провадження № 1-кп/163/114/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2016 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000029 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України,-
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 08.03.2016, приблизно о 15 год. 50 хв., слідуючи з України в Республіку Польща через пунктпропуску «Волинь-Центральний» (на даний час ПП «Ягодин») Волинської митниці ДФС, що знаходиться в с.Старовойтове Любомльського району Волинської області, смугою митного контролю «червоний коридор», в якості водія автомобіля марки «Peugeot Partner», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , намагався незаконно, шляхом незаявлення до митного контролю та не зазначення у митній декларації, перемістити з приховуванням від митного контролю у спосіб, що утруднює виявлення:
- особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, масою (в перерахунку на висушену речовину) 0,31 грама, поміщений у металеву коробочку білого кольору з написом «AMG», яку попередньо, перед перетином державного кордону України, приховав у ніші для дрібних предметів лівих передніх дверей автомобіля;
- особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, масою (в перерахунку на висушену речовину) 0,0211 грама, що містився у люльці для паління чорного кольору, яку попередньо приховав у нижній порожнині панелі приладів вказаного автомобіля,
при цьому, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки зазначені наркотичні засоби були виявлені під час проходження прикордонно-митного контролю інспектором Волинської митниці ДФС.
Згідно з висновком експерта Волинського НДЕКЦ МВС України № 107/107 від 29.06.2016, виявлена в громадянина ОСОБА_4 речовина рослинного походження зеленого кольору, являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса якого (у перерахунку на висушену речовину) становить 0,31 г., а відповідно до висновку експерта Волинського НДЕКЦ МВС України № 108/108 від 30.06.2016, на внутрішній поверхні, виявленої в громадянина ОСОБА_4 , люльки для паління міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, масою (в перерахунку на висушену речовину) 0,0211 грама.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», канабіс та екстракт з нього віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (Таблиця № 1, Список № 1).
Згідно з таблицею «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 1 серпня 2000 року N 188, канабіс (висушена марихуана), вагою до 5,0 г., та екстракт канабісу, вагою до 0,3 г, кожен окремо, складають невеликі розміри.
Дії ОСОБА_4 , згідно обвинувального акту, кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, як вчинення закінченого замаху на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечних наркотичних засобів: канабісу та екстракту канабісу, у спосіб, що утруднює виявлення.
Кримінальне провадження надійшло до суду у формі обвинувального акту та у підготовчому судовому засіданні його сторонами подано угоду про визнання винуватості, укладену 18 жовтня 2016 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та підтримання державного обвинувачення прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , яку останні просили затвердити.
Розглядаючи таке прохання сторін кримінального провадження, судом встановлено наступне.
За умовами укладеної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, за фактичними обставинами та в обсязі, викладеними у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, кваліфікації таких його дій не оспорює, а також зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти досудовому розслідуванню даного кримінального правопорушення.
Сторонами погоджено наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Між сторонами узгоджено покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, визначивши обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 1400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 23800 (двадцять три тисячі вісімсот) гривень, без конфіскації майна.
При узгодженні покарання, сторони погодили та врахували: обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, якими є: щире каяття останнього та активне сприяння розкриттю злочину; інші погоджені обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: визнання останнім вини, відсутність тяжких наслідків та заподіяння шкоди вчиненим злочином; дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий; фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення (злочину), за яких: предметом злочину є невелика кількість особливо небезпечних наркотичних засобів, які переміщувались обвинуваченим для власного вживання.
Сторони підтвердили, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди та наслідками її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе затвердити угоду, обвинувачений і його захисник проти цього не заперечили та погодились на призначення узгодженого покарання.
Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що також виходить із вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, дійшов висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання винуватості та укладення відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.
За інкримінованим обвинуваченням, ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винним в повному обсязі.
Відповідно до ст.468, ч.4 ст.469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, та, виходячи з положень статей 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості за викладених вище обставин може бути укладена.
Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується ОСОБА_4 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а також не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України є правильною.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає положенням ст.ст.53, 65, 66, 69 КК України.
При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, передбачені ст. 66 КК України, відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України, інші обставини, що пом`якшують покарання винного, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого злочину, які у підготовчому судовому засіданні знайшли своє підтвердження та їх сукупність суд розцінює як таку, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, та свідчить про наявність підстав для призначення останньому більш м`якого виду покарання, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України.
Отже, виходячи з наведеного, суд вважає за можливе при призначенні покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України застосувати до ОСОБА_4 положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.305 КК України, та призначити йому основне покарання у виді штрафу в узгодженому сторонами угоди розмірі, який відповідає вимогам ст.53 КК України.
Не призначення додаткової міри покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, у виді конфіскації майна відповідає приписам ч.2 ст.59, п.2 ч.1 ст.65 КК України та правовій позиції Верховного Суду України від 04.04.2011 у справі №5-1кс11, так як дії обвинуваченого не мали корисливого мотиву.
Обвинувачений також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України.
Таким чином, на переконання суду, умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Виходячи з викладеного, угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.09.2016 року, підлягає скасуванню.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз: судової дактилоскопічної та двох судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що понесені, у зв`язку з доведеністю вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з останнього на користь держави.
До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому обраний щодо нього на стадії досудового розслідування запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 18.10.2016 року у кримінальному провадженні №0000029, укладену прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та підтримання державного обвинувачення прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 23800 (двадцять три тисячі вісімсот) гривень, без конфіскації майна.
Речові докази:
- подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, масою (в перерахунку на висушену речовину) 0,31 грама (за виключенням речовини масою 0,16 г, використаної під час проведення експертизи); особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - екстракт канабісу, масою (в перерахунку на висушену речовину) 0,0211 г. (за виключенням речовини, використаної в процесі проведення експертизи); металеву коробочку білого кольору з написом «AMG» та люльку для паління чорного кольору, виготовлену з дерева, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, - знищити;
- автомобіль марки «Peugeot Partner», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_4 , - залишити у володінні останнього.
Документи:
- контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридору» серії АБГ №497876; акт про проведення митного огляду №205010101/2016/000008Е від 08.03.2016 року; митні декларації, заповнені 08.03.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження;
- паспорт громадянина для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігається в УДМСУ у Волинській області, - повернути ОСОБА_4 .
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке передане на відповідальне зберіганні власнику ОСОБА_4 залишити у володінні останнього;
- оптичний диск DVD-R марки «RIDATA» із наявним написом «вих.GB/ш-17/16/6031» та підписом, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.09.2016 року, на: автомобіль марки «Peugeot Partner», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; автомобіль марки «Fiat Doblo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 ; металеву коробочку білого кольору з написом «AMG»; люльку для паління чорного кольору, виготовлену з дерева, - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1012 (одну тисячу дванадцять) гривень 14 копійок процесуальних витрат за проведення судових експертиз: 351,84 грн. судової дактилоскопічної експертизи; 660,30 грн. двох судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуюча : суддя ОСОБА_1