УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2016 року м. Одеса
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до отриманої інформації оперативного управління ГУ ДФС у Одеській області встановлено, що на території м. Одеси та Одеської області не встановлені особи здійсню постачання не облікованого пального за готівкові грошові кошти на незаконні заправні комплекси. Зокрема встановлено, що автоцистерни з дизельним пальним, доставляються у кількості не менше 60 тонн до місць незаконної реалізації нафтопродуктів (дизельного палива) на території Одеської області, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Зокрема встановлено, що за вказаною адресою знаходиться земельна ділянка, площею 3,4862 га, яка належить з 06.11.2015 року ТОВ «Граніт». Проте встановлено, що зазначена ділянка використовується для заправлення легкових та вантажних автомобілів (комерційного транспорту) дизельним пальним та скрапленим газом. Для цього на території з порушенням вимог діючого законодавства та правил безпеки влаштовані 7 металевих цистерн, ємністю 10 тис. літрів, в яких зберігається пальне та 2 паливно-роздавальні колонки з електронасосами та шлангами.
В рамках кримінального провадження 06.09.2016 СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування знаряддя кримінального або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення в порядку ст.236 КПК України проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого були вилучені документи, грошові кошти, речі та предмети, які згідно положень ст.ст. 98, 99 КПК України є речовими доказами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлююється під час криміанльного провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші цінності, набуті кримінально протипрпвним шляхом.
Клопотань щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.
Враховуючи припис ст.107 КПК України, суд вважає за можливим розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.
В судовому засіданні прокурор зазначив, що метою накладення арешту є збереження зазначеного майна в якості доказів вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.
В свою чергу, на проведення вказаної слідчої дії у вигляді арешту майна призведе до недосягання мети досудового розслідування.
Так, згідно ч.1 , п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а також за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Виявлені та вилучені в ході проведення обшуків за місцями мешкання підозрюваних предмети, можуть зберігати на собі сліди злочину, можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є доказом злочину, а тому відповідає критеріям визначеним у ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. З ст. 170 КПК України, що дає підстави для накладення арешту.
У даному випадку, невжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, призведе до його зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, а також призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні, а тому потреби досудового розслідування, на цій стадії кримінального провадження, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як накладення арешту на майно.
Керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170-171 КПК України, -
Клопотання слідчого - задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти вилучені 06.09.2016 СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-грошові кошти у розмірі 239 791 грн.;
-грошові кошти у розмірі 150 доларів США.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору.
Ухвала слідчого судді про накладення арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1
08.09.2016