Справа № 495/8947/15-к
Ухвала
іменем україни

08 червня 2016 року м.Білгород-Дністровський
Білгород-дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі одноособово головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому засіданні у залі суду м.Білгород-Дністровський Одеської області клопотання слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , м.Дебальцево, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, начальника центру оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил Збройних Сил України, полковника, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.12.2015 року військовій прокуратурі Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України надано дозвіл на затримання ОСОБА_3 з метою приводу для участі в розгляді слідчим суддею клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала суду втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали.
З клопотання слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 12.06.2015 року за ч.1 ст.408 КК України, за фактом дезертирства у травні 2014 року військовослужбовця командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України ОСОБА_3 ..
Досудовим розслідуванням встановлено, що з 31 липня 1992 року громадянин України ОСОБА_3 починаючи з курсанта Одеського ВЗКУ проходив військову службу в Збройних Силах України на різних посадах та у різних військових званнях.
Відповідно до наказу №423 від 26.05.2012 року ОСОБА_3 після закінчення Національного університету оборони України призначений на посаду начальника центру оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 , пункт постійної дислокації - АДРЕСА_2 ).
Як військовослужбовець, начальник центру оперативного (бойового) забезпечення ВМС Збройних Сил України полковник ОСОБА_3 достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати Військову присягу (затверджену Постановою Верховної Ради України від 06.12.1991), а також дотримуватись вимог ст.ст.65, 68 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.ст.1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.8, 28, 32, 39 Закону України «Про державну таємницю», ст.ст.6, 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ, ст.ст.4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV та п.п. 1, 3, 7, 11 Контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладеного ОСОБА_3 з Міністерством оборони України в особі Міністра оборони України, що зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку; віддано служити українському народу; сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок.
дорожити честю і гідністю військовослужбовця, зберігати державну та військову таємницю, бути пильним, хоробрим і дисциплінованим, готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків.
Згідно Указу Президента України від 24.03.2014 року №339 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 року №Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» командування ІНФОРМАЦІЯ_2 передислоковано за адресою: АДРЕСА_3 .
Зазначеними Указом Президента України та Директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України визначено строк прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території у період з 06 до 12 травня 2014 року.
Пунктом прибуття військовослужбовців командування ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено м.Білгород-Дністровський Одеської області.
Проте, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про його переведення до нового місця служби, у зв`язку із передислокацією командування ІНФОРМАЦІЯ_2 до АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання взагалі виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у визначений строк до пункту збору у м.Білгород-Дністровський, Одеської області, з тимчасово окупованої території півострову Крим не з`явився і командуванню про своє місцезнаходження не повідомив, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилитися від військової служби.
Не прибувши до нового місця служби, ОСОБА_3 , одразу став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення до військової частини за наявності реальної можливості до цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, відкрито заявляючи про своє небажання взагалі проходити військову службу у Збройних Силах України.
Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_3 до цього часу не надалося можливим.
17.05.2014 року наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача ЗС України №281, відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 року №Д-1, полковник ОСОБА_3 , який не прибув до визначеного пункту у визначені строки, звільнено з займаної посади і зараховано у розпорядження начальника Генерального штабу - Головнокомандувача ЗС України.
08.12.2015 року у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у м.Дебальцево, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, начальника центру оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил Збройних Сил України, полковника, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, - дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилитися від військової служби.
У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_3 , вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).
Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є також особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження
особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відтак, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавленім волі на строк від двох до п`яти років, та відповідно до ч.3 ст.12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії злочину середнього ступеня тяжкості.
Вина ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.
В судове засідання прокурор не зявився, але надав заяву згідно якої клопотання підтримує, просив справу слухати в його відсутність, без фіксації технічними засобами судового процесу.

Оскільки клопотання про застосування технічних засобів фіксування судового засідання не заявлялось, то відповідно до ч.1 ст.107 КПК України розгляд клопотання здійснювався без фіксування його технічними засобами.

Відповідно до ч.3 ст.190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 3) відкликання ухвали прокурором.

Оскільки, прокурором до суду не був доставлений ОСОБА_3 для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та строк дії ухвали суду втратив законну силу, суд в задоволенні клопотання відмовляє.
Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 188, 189, 190 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя