Провадження №1-кп/639/224/16
Справа №639/2021/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000307 внесене в ЄРДР 04 лютого 2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, холостого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2016 р. ОСОБА_4 о 13.20 год. знаходився в приміщенні б. АДРЕСА_2 , де мешкає його знайома ОСОБА_5 , де разом з останньою та їх спільним знайомим ОСОБА_6 пили каву. Саме в той час у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою. ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон буцімто для того, щоб комусь зателефонувати на мобільний номер. У відповідь на це прохання ОСОБА_6 , нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , повіривши у правдивість прохання останнього, добровільно передав тому свій мобільний телефон. Надалі ОСОБА_4 , отримавши від введеного ним в оману ОСОБА_6 мобільний телефон, в цілях привласнення чужого майна шляхом оману та зловживання довірою, спочатку заволодів мобільним телефоном моделі Леново 960, який належить потерпілому, вийшов з будинку. Після скоєного ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, причинивши своїми діями матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 1261 грв.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та дав відповідно до вищевикладеного показання, також доповнив, що злочин вчинив під впливом тяжкого матеріального становища.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції останнього, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що йому відомо про порядок оскарження судового рішення у випадку визнання обставин справи. Положення та вимоги ст. 349 КПК України судом роз`яснено учасникам судового засідання.

Частиною 1 ст. 190 КК України передбачено кримінальну відповідальність за злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

В судовому засіданні вивчені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та принципами законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу винного, його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Речові докази повернути власнику.

Обов`язок по відшкодуванню судових витрат покласти на ОСОБА_4 .

На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 378 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання роботи чи навчання.

Речові докази повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 в якості судових витрат 184 грв. 14 коп.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК Україні до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1