Справа № 640/5868/16-к
н/п 1-кс/640/5022/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю адвоката - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого ВР ДТП СУ ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.05.2016 про закриття кримінального провадження № 0003303 від 15.12.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2016 до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_5 , в якій він просить скасувати постанову слідчого ВР ДТП СУ ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.05.2016 про закриття кримінального провадження № 0003303 від 15.12.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Свої вимоги представник потерпілого обґрунтував тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята передчасно та безпідставно. Зокрема, слідчим ОСОБА_4 був зроблений невірний висновок про те, що у зв`язку із встановленням вини в ДТП водія ОСОБА_6 таке кримінальне провадження відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Слідчий ОСОБА_4 у своїй постанові допустив невідповідність обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження наведеного у мотивувальній частині оскаржуваної постанови та у її резолютивній частині і не зазначив в діях якої конкретної особи відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст. 286 КК України. Також слідчим не зібрано достатніх доказів для вирішення питання про винуватість кожного із учасників ДТП у його скоєнні, докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження суперечать одне одному, ці суперечності не усунуто в ході досудового розслідування. Із висновків проведених експертиз також не можна зробити однозначний висновок про винуватість конкретного учасника ДТП, в той же час слідчим не усунуто вказані недоліки

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просить постанову про закриття кримінального провадження скасувати та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить у задоволенні скарги відмовити, а справу розглянути у його відсутність.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату та час розгляду скарги належним чином. Про причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення скаржника, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження № 0003303 від 15.12.2014 (1 том на 221 ар.), вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СУ ГУ Національної поліції в Харківській області розслідувалось кримінальне провадження № 0003303 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 15.12.2014 внесені до ЄРДР на підставі матеріалів правоохоронних органів за фактом ДТП, що мало місце 14.12.2014 р. за адресою: м.Харків, вул. Полтавський шлях, 190, за участю автомобілів «VW Toureg», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , та «Шевроле Авео», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , в результаті якого пасажир автомобіля «Шевроле Авео» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Постановою слідчого ВР ДТП СУ ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.05.2016 кримінальне провадження № 0003303 від 15.12.2014 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КПК України. Вказана постанова була отримана представником потерпілого 10.06.2016 р.

Мотивуючи своє рішення про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_4 посилався на те, що вказана дорожньо-транспортна подія сталася з вини водія автомобіля «Шевролет Авео» ОСОБА_6 , внаслідок чого тільки неповнолітній ОСОБА_5 отримав тілесні пошкодження середнього ступеню тяжкості. Слідчий також дійшов висновку, що оскільки в наслідок даного ДТП інші особи тілесні ушкодження не отримали, то це кримінальне провадження відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Так як від законного представника потерпілого ОСОБА_8 заяв про вчинення кримінального правопорушення не надійшло, тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю, але в діях водія ОСОБА_6 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно вимог ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Однак, вивчення матеріалів кримінального провадження № 0003303 від 15.12.2014 вказує на те, що слідчим ВР ДТП СУ ГУ Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не були виконані усі необхідні слідчі та інші процесуальні дії спрямовані на повне та об`єктивне проведення розслідування.

В ході проведення досудового розслідування було проведено декілька експертиз, висновки яких не надали однозначних відповідей на ключові питання, які свідчать про винуватість/невинуватість учасників ДТП.
Так, за наслідками проведення транспортно-трасологічної експертизи (висновок №12 від 23.02.2015 р. а.с. 53-58) не надано відповіді на питання щодо місця зіткнення автомобілів згідно наявної слідової інформації.
У висновку експерт послався на відсутність у матеріалах справи належної фіксації ділянок осипу скла та пластмаси відносно елементів проїзної частини, їх приналежності, слідів гальмування, ковзання, подряпин тощо.
В той же час, ОСОБА_6 27.04.2015 р. до матеріалів кримінального провадження було долучено відеозапис з місця ДТП, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після зіткнення, а також детально відзнято розташування слідів зіткнення ділянок осипу скла та пластмаси, слідів гальмування, ковзання, подряпин тощо. Тобто слідчий отримав в своє розпорядження ті вихідні дані, які дозволяють зробити висновок про місце зіткнення автомобілів. Разом з тим, зазначений відеозапис слідчим проігноровано, не надано оцінки відомостям що містяться у ньому, а також не призначено додаткової експертизи відносно питання місця зіткнення автомобілів згідно наявної слідової інформації.
За наслідками проведення комплексної судової автотехнічної, фототехнічної та криміналістичної експертизи відео-, звукозапису (висновок №1462/3458/3459 від 28.04.2015 р. а.с. 79-94) взагалі не надано жодної відповіді з чотирьох поставлених питань експертом надано не було.
За наслідками проведення комісійної автотехнічної експертизи (висновок №540/15/7248 від 29.01.2016 р. а.с. 175-184) також не надано однозначної ствердної відповіді на ряд важливих питань, зокрема щодо невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України дій водія ОСОБА_7 . Крім того висновок містить застереження, що за наслідками аналізу оригіналу відеозапису відеореєстратора автомобіля ВАЗ-2110 висновки відносно дій водія ОСОБА_7 можуть змінитися на протилежні (тобто може бути встановлено, що останній мав можливість уникнути зіткнення з автомобілем, яким керувала ОСОБА_6 ).
В своїх поясненнях в якості свідка ОСОБА_6 посилалась на те, що коли вона виїжджала з вул. Кашуби, то подивилася в ліву сторону і в праву та, переконавшись, що перешкод для неї у вигляді інших автомобілів не має, вона почала виїжджати на вул. Полтавський шлях. Свідок вважає, що водій ОСОБА_7 , який не дотримався швидкісного режиму руху, винен у даному ДТП.

Цю версію ОСОБА_6 орган досудового розслідування остаточно не спростував.

Так, приймаючи оскаржувану постанову слідчий спирався на висновок комісійної судової автотехнічної експертизи №540/15/7248 від 29.01.2016 p., згідно якого у діях водія ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебували б у причинному зв`язку із ДТП.

В той же час, зазначений вище висновок експерт робить на підставі розрахунку зупиночного шляху автомобіля Фольцваген, який проведено з використанням значення сповільнення, яке зазначено у джерелі «4» висновку: «Информационный сборник «Экпертная практика и новые методы исследования», №3 М., ВНИИСЗ, 1990», що в свою чергу викликає сумніви в доцільності використовувати значення сповільнення цього збірника для автомобіля Фольцваген Таурег, який випускається з 2006 року та має передні та задні дискові гальма, які на момент видання згадуваного збірника не використовувалися на жодному транспортному засобі вітчизняного виробництва.

Крім того, висновок експерта №540/15/7248 від 29.01.2016 р. приводився на основі версій учасників та свідків ДТП, викладених в постанові про призначення експертизи, в яких зазначено суб`єктивну величину швидкості руху автомобіля Фольцваген Таурег, а встановлення фактичної величини швидкості руху зазначеного автомобіля не проводилось, хоча матеріали кримінального провадження містять вихідні дані необхідні для її встановлення.

В свою чергу, у даному висновку ставляться питання лише щодо спроможності показів водія Шевроле в частині розташування автомобілів відносно меж проїзної частини в момент зіткнення та не ставиться питання стосовно спроможності інших показів стосовно механізму скоєння ДТП, зокрема швидкості руху автомобіля Фольцваген Таурег перед даним ДТП тощо.

В той же час, "Методика визначення швидкості руху транспортних засобів під час зіткнення з урахуванням їх деформування та руйнування" яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України під номером 10.1.01 від 06.02.2009 року (згідно реєстру методик проведення судових експертиз) з урахуванням наявних в матеріалах кримінального провадження даних дає можливість встановити зазначені обставини ДТП.

Крім того, в ході досудового розслідування слідчим не встановлено та відповідно не допитано водія автомобіля Nissan НОМЕР_3 , який, як свідчить відеозапис ДТП, перебував найближче порівняно з іншими свідками до місця зіткнення, крім того жодний із транспортних засобів чи інших перешкод не перекривав огляд вказаній особі.

Також, слідчим остаточно не виконані вказівки суду щодо з`ясування місцезнаходження оригіналу відеозапису відеореєстратора автомобіля ВАЗ-2110, оскільки з показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що одразу після ДТП цей відеозапис він передав працівникам ДАІ, які в свою чергу надали можливість водієві ОСОБА_7 зробити його копію шляхом відеозапису на власний мобільний телефон. Оригінал відеозапису у ОСОБА_9 не зберігся. Однак, слідчим не були допитані працівники ДАІ щодо наявності у них копії цього відеозапису.

Зазначені недоліки досудового розслідування свідчать про неповне з`ясування слідчим всіх обставин кримінального провадження та передчасність висновку про його закриття.

Крім того, підставою для закриття кримінального провадження № 0003303 від 15.12.2014 слідчий зазначив п.2 ч.1 ст. 284 КПК України відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Однак, резолютивна частина постанови слідчого від 31.05.2016 р. не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України можливе лише за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення та лише відносно певної особи, що слідчим сформульовано не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого ВР ДТП СУ ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.05.2016 про закриття кримінального провадження № 0003303 від 15.12.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого ВР ДТП СУ ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.05.2016 про закриття кримінального провадження № 0003303 від 15.12.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0003303 від 15.12.2014 р. направити керівнику Харківської обласної прокуратури для вирішення питання про відновлення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1