Справа№ 346/2509/16-к
Провадження № 1-кс/346/658/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скаргаОСОБА_4 , в якій він просить зобов`язати прокурора Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області радника юстиції ОСОБА_5 невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення колишнім слідчим Коломийської міської прокуратури ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст.372 ч.1 КК України.
Скаргу мотивовано тим, що 18 квітня 2016 р. ним було подано заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.372 КК України.
Дана заява - повідомлення була прийнята від нього Коломийською місцевою прокуратурою в Івано-Франківській області, що підтверджується штампом Коломийської місцевої прокуратури на поданій ним заяві від 18.04.2016 року, вх.№266 та прокуратурою області, що підтверджується штампом на поданій ним заяві від 18.04.16 р.
В поданій ним заяві йшлося про те, що у 2008 році його засуджено Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за злочин, який він не вчиняв. Вирок щодо нього винесено на підставі сфальсифікованих щодо нього доказів, які сфальсифікував на той час слідчий Коломийської міської прокуратури ОСОБА_7 .
Так, працівник прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 , який у 2008 році працював слідчим Коломийської міської прокуратури, підробив (сфальсифікував) протоколи допиту підприємців ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які згідно підроблених слідчим протоколів допитів начебто дали показання, що він начебто протягом 2006-2007 років одержував від них кошти за виконання роботи з повірки засобів вимірювальної техніки (ЗВТ)у належних їм магазинах відповідно у магазині «Гурман» м. Косів, магазині «Купідон» м. Косів та в ресторані «Купідон» с.Старий Косів, Косівський район, Івано-Франківської області.
Він заявляє, що вказані допити слідчий ОСОБА_7 підробив (сфальсифікував), оскільки таких приватних підприємців, як ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у зазначених вище закладах немає і протягом 2006-2007 років не було. Фактично слідчим складено протоколи допитів вигаданих осіб.
На підставі зазначених вище підроблених (сфальсифікованих) документів Коломийським міськрайонним судом його згідно вироку від 21.07.2008 р. протиправно визнано винним у вчиненні злочину, якого він не вчиняв.
Вказані дії ОСОБА_7 вчинив з метою притягнення його, як завідомо для слідчого невинну особу, до кримінальної відповідальності.
Крім цього, з вищевказаної довідки, яку видано за підписом головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» якавказала, що він перерахував в ДП кошти у розмірі 316 грн. 44 коп., яку долученодо матеріалів кримінальної справи та на яку також покладено в обгрунтування винесеного щодо нього вироку, дана довідка не містить ні номера ні дати й року її видачі, а також не містить підпису генерального директора ДП «Івано-Франківськстандартметрологія».
Кошти у розмірі 316,44 грн. він від приватних підприємців не одержував і на рахунок ДП «ІваноФранківськ-стандартметрологія» не перераховував (даний факт підтверджується довідкою Коломийського відділення ВАТ «ПЛЮС БАНК» від 21.01.2009 р. №35-8/319 та доданого до вказаної довідки реєстру, відповідно до яких перечислення готівкових коштів на поточний рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» 12.03.2007р. в сумі 316,44 грн. проводилось не ним, а насправді проводилось невідомими йому 11 жителями Коломийського району, як вказано у вироку приватними підприємцями.
Підприємців в судовому засіданні не допитували, жоден підприємець не написав заяву про те, що він в нього робив повірку ЗВТ, не надав оригінал або копію договора про те, що він особисто виписував договір з №82 по №92 згідно журналу видачі договорів і про те, що йому надавали готівкою кошти і жодного підприємця не допитали, жодного протоколу допита слідчий не написав. Слідчий прокуратури не надав жодного офіційного факту, про те, що були написані заяви від підприємців про те, що він робив повірку ЗВТ.
Надалі ОСОБА_7 не надав жодного підтвердження з ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» про те, що договора, які були підписані з підприємцями з №82 по №92 згідно журналу видачі Договорів про те, що договора були написані особисто ним, а також звіт про повірку ЗВТ.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст. 372 ч. 1 КК України.
Після подання ним зазначеної вище заяви Коломийською місцевою прокуратурою жодних дій, спрямованих на внесення наданих ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства, не вчинено.
Він отримав відповідь 19 квітня 2016 року від прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_5 за №80-57-14 про відмову у внесенні наданих ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства.
Коломийською міжрайонною прокуратурою Івано-Франківської області, всупереч ст.214 КПК України, було допущено бездіяльність.
Відомості, викладені ним в заяві повинні були негайно, але не пізніше 24 год. після подання заяви вноситись до ЄРДР.

Заявник ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити та пояснив, що його незаконно засуджено на підставі сфальсифікованих доказів слідчим Яковишиним, який підробив протоколи допитів свідків. Крім того сфальсифіковано довідку про перерахування ним грошей на користь ДП «Івано-Франківськстандартметрологія». Судом допущено неповноту судового слідства. Коштів від приватних підприємців він не отримував та не перераховував, що підтверджується довідкою банку. Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проти нього дали неправдиві свідчення. Жодного підприємця не було допитано.

Прокурор щодо задоволення скарги заперечив та підтримав своє письмове заперечення про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на те, що в скарзі на бездіяльність Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_4 обґрунтовує вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 372 КК України, тим, що він на думку скаржника, підробив (сфальсифікував) протоколи допиту осіб. Жодних документів в підтвердження вказаних тверджень ОСОБА_4 не долучено до скарги.
У ході розгляду заяви ОСОБА_4 поданої в Коломийську місцеву прокуратуру встановлено, що 31.01.2008 р. слідчим прокуратури міста Коломия ОСОБА_6 відносно ОСОБА_4 складено обвинувальний висновок щодо вчинення привласнення та розтрати чужого майна, яке було ввірене та перебувало у віданні вчинене шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 191 КК України.

Вироком Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 р. ОСОБА_4 було визнано винним за ч. 2 ст. 191 КК України.

Із аналізу вироку Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 р. по справі № 1-94/2008 встановлено, що висновок про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, Коломийським міськрайонним судом прийнято на підставі сукупності доказів, зокрема, показів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інших свідків, а також письмовими документами, наявними в матеріалах кримінальної справи. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.06.2009 р. апеляцію засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 р. за ч. 2 ст. 191 КК України без змін. При цьому, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області прийшла до висновку, що суд першої інстанції даючи оцінку доказам, правильно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні цього злочину і правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 191 КК України. Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 15.04.2010 р. у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 відмовлено та вказано, що висновок суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на сукупності зібраних у справі доказів і є правильним. Будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності винності ОСОБА_4 , органами досудового слідства та судом не допущено. Висновки ґрунтуються на допустимих і достатніх доказах. Вирок Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 вступив в законну силу. У скарзі ОСОБА_4 відсутні будь-які об`єктивні дані про вчинення колишнім слідчим прокуратури міста Коломия ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України. («Притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності»), за конкретних обставин, а наведені власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину (кримінального правопорушення), не можуть бути підставами для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування. Зазначені у скарзі ОСОБА_4 доводи були предметом оцінки в судовому засіданні під час судового розгляду по кримінальній справі № 1-94/2008, а також законність висновків суду першої інстанції була перевірена в апеляційному та касаційному порядку. Крім того, ОСОБА_4 неодноразово подавались скарги слідчим суддям на відмову Коломийської місцевої прокуратури (раніше - Коломийської міжрайонної прокуратури) у внесенні до ЄРДР відомостей про вчинення, на думку скаржника, колишнім слідчим прокуратури міста Коломия ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 372 КК України, з аналогічних підстав.

Проте, слідчими суддями приймались рішення про відмову у задоволенні подібних скарг ОСОБА_4 , а саме: ухвалами від 03.03.2015р., 24.03.2015 р., 14.01.2016 р., 04.03.2016 р., 11.03.2016 р., 21.03.2016 у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Коломийської місцевої прокуратури, яка полягала у невнесенні відомостей про вчинення колишнім слідчим прокуратури м. Коломия ОСОБА_6 неправомірних дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України, було відмовлено.

Крім того на даний час на розгляді Коломийського міськрайонного суду в судді ОСОБА_21 перебуває заява ОСОБА_4 про перегляд за ново виявленими обставинами вироку Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 р. по справі № 1-94/2008.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу та прокурора вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.
Згідно ст. 214 ч. 1, 4 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення. Зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частини 3,4 і 5 ст. 214 КПК України, згідно якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) Закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявох або повідомленнях об`активних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як вбачається з матеріалів справи, 18 квітня 2016 року ОСОБА_4 звертався до Коломийської місцевої прокуратури із заявою про вчинення колишнім слідчим Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_7 протиправних дій, що на його думку, містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України.
Згідно листа заступника прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у внесенні вказаних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовлено посилаючись на те, що в заяві відсутні будь-які об`активні дані про вчинення ОСОБА_7 злочину за вказаних обставин.
Вивченням заяви ОСОБА_4 встановлено, що в ній відсутні будь-які об`єктивні дані про вчинення колишнім слідчим прокуратури м. Коломия ОСОБА_6 злочину за конкретних обставин, а наведені власні міркування та припущення щодо вчинення на думку ОСОБА_4 злочину, не можуть бути підставами для реєстрації його заяви у ЄРДР.
Не зважаючи на те, що подана заява названа як заява про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення (злочин), оскільки не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення (злочину).
Зазначені у заяві ОСОБА_4 доводи були предметом оцінки в судовому засіданні під час судового розгляду, а також законність висновків суду першої інстанції була перевірена в апеляційному та касаційному порядку, що підтверджується вироком Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 року, згідно якого ОСОБА_4 було визнано винним за ч. 2 ст. 191 КК України, ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.06.2009 року, згідно якої апеляцію засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 року без змін, та ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 15.04.2010 року у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 відмовлено та вказано, що висновок суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на сукупності зібраних у справі доказів і є правильним. Будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності винності ОСОБА_4 , органами досудового слідства та судом не допущено. Висновки ґрунтуються на допустимих і достатніх доказах.
З аналогічними скаргами ОСОБА_4 неодноразово звертався в суд та ухвалами слідчих суддів від 03.03.2015р., від 24.03.2015р., від 14.01.2016р. від 04.03.2016 р., від 21.03.2016р. від 30.03.2016 р., 01.04.2016 року, 06.04.20116 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Коломийської місцевої прокуратури, яка полягала у невнесенні відомостей про вчинення колишнім слідчим прокуратури м. Коломия ОСОБА_6 неправомірних дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України, було відмовлено з тих же підстав.

03 лютого 2016 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківсьої області відкрито кримінальне провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд за ново виявленими обставинами вироку Коломийського міськрайонного суду від 21 липня 2008 року, яке на даний час не розглянуто.
Виходячи з викладеного, враховуючи, що заява ОСОБА_4 від 18.04.2016 р. не відповідає вимогам ч.5 ст. 214 КПК України, вважаю що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1