н/п 1-кс/640/8454/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
встановив:
02.11.2016 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 31.10.2016 о 21:00, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння керував технічно справним автомобілем «Шевроле Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по автошляху «Чугуїв - Мелове» на території Куп`янського району Харківської області, з боку м. Чугуїв в напрямку м.Куп`янська зі швидкістю 80 км/год., чим грубо порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
- 2.9 «Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин».
Під час руху в районі 72 км + 850 метрів вказаної автодороги водій ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
- 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; втратив контроль над керуванням автомобіля, з`їхав до правого узбіччя по ходу руху автомобіля з послідуючим перекиданням автомобіля у кюветі.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження від яких помер в приміщенні Куп`янської ЦРЛ Харківської області.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленій підозрі, та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Захисник підозрюваного заперечувала в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, просила відмовити в задоволенні клопотання, обрати більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
01.11.2016 о 12.30 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.
01.11.2016 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 01.11.2016 та схемою до нього, протоколом огляду місця події трупу малолітнього ОСОБА_7 від 31.10.2016, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Слідчий суддя погоджується з наведеними у клопотанні слідчого ризиками, передбаченими п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, та вважає їх встановленими існування, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що слідчі дії в зазначеному кримінальному проваджені не завершені.
У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу або продовження його застосування слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, з урахуванням даними про особу підозрюваного.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 одружений, має постійне місце мешкання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, згідно до інформаційної довідки за підписом інспектора Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 , характеризується задовільно.
Разом з тим, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 належної поведінки та запобігання вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке вчинене з необережності; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; дані про особу ОСОБА_5 ; наявність тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Так, при розгляді клопотання слідчим суддею, з врахуванням матеріалів, наданих учасниками процесу, не встановлено обставин, які б виключали обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Що стосується оцінки доводів захисника щодо відсутності ризиків у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов наступних висновків:
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення вчиненого проти безпеки руху та експлуатації транспорту свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 8 років. Особлива тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, а також враховуючи можливість перешкоджання кримінальному провадженню, спростовує доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст.177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
За таких обставин та з огляду на те, що прокурором не доведено виправданості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не можуть запобігти заявленим ризикам, законні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_5 відсутні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити у повному обсязі.
З огляду на вище вказане, слідчий суддя обирає для підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з урахуванням часу, який необхідний для роботи та лікування підозрюваному.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонити підозрюваному залишати житло домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить йому на праві власності, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня, строком на 2 місяці, тобто до 01 січня 2017 року, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; 4) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня; 5) утримуватися від спілкування із свідком у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвалу направити для виконання СУ ГУНП в Харківській області через слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 .
Встановити строк дії ухвали до 01 січня 2017 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1