Дата документу Справа № 319/661/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11/778/31/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 125 ч.1 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2016 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника

потерпілого ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка є представником потерпілого ОСОБА_7 на вирок Куйбишевського районного суду м.Запоріжжя від 29 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Маринополь Розівського району Запорізької області, проживає в буд. АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК. Йому призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт і на підставі ч.5 ст.74 та п.1 ч.1 ст.49 КК звільнено від покарання через сплив строку притягнення до кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі законним представником неповнолітнього потерпілого порушується питання про скасування вироку районного суду в частині відшкодування моральної та матеріальної шкоди, оскільки на переконання апелянта визначена судом сума на її відшкодування не відповідає обставинам справи.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_5 повністю підтримала свої апеляційні вимоги, просила їх задовольнити. Засуджений ОСОБА_6 заперечив проти задоволення таких вимог, вважаючи себе невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд перевіряє правильність застосування судами першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин. Апеляційний суд не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні.

Згідно до ст. 323 КПК (тут і надалі КПК 1960 року) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.324 КПК постановляючи вирок, суд повинен вирішити чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується підсудний; чи має це діяння склад злочину.

Таким чином у мотивувальній частині вироку зазначається у разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів злочину; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Проте, вказані вимоги закону районним судом при розгляді справи не були дотримані.

Як вбачається з вироку суд лише зазначив, що до суду звернулась ОСОБА_5 із скаргою, зміст якої суд навів у своїй мотивувальній частині.

Проте, виклавши обвинувальний вирок у такий спосіб, суд тим самим, не виклав формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, пославшись лише на обставини зазначені в скарзі заявника, зауваживши, тим самим, що ОСОБА_6 в цих діяннях лише обвинувачується.

Таким чином, безпосередньо суд першої інстанції формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним не навів, вказаних обставин не встановив.

Судове рішення це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права та згідно з конституційними засадами та принципами судочинства. Судове рішення має бути законним, обґрунтованим, зрозумілим та чітким та не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Тим самим, на думку колегії суддів, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 судом першої інстанції розглянуто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таке порушення вимог процесуального права унеможливлює розгляд по суті апеляційної скарги, оскільки вирішення порушених в ній питань залежить від встановлених судом першої інстанції обставин злочину, чого не було зроблено.

За таких обставин, вирок районного суду не можна визнати законним, обґрунтованим та вмотивованим, адже його ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що вирок районного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в цьому суді, який необхідно провести з дотриманням вимог КПК України (1960 року), під час якого ретельно перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевірити інші доводи, дати на все вичерпну відповідь та ухвалити справедливе рішення, що відповідає положенням ст.ст. 323-324 цього Кодексу.

На підставі викладеного, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка є представником потерпілого ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Куйбишевського районного суду м.Запоріжжя від 29 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 у цій справі скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4