Справа № 464/8275/15-к
пр.№ 1-кп/464/71/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.03.2016 Сихівський районний суд міста Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, судимості не має, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, судимого 10.04.2015 р. Сихівським районним судом м. Львова за ч.1 ст. 190 КК України до вісімдесяти годин громадських робіт, покарання відбуте, судимість не погашена, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ст. 336 КК України,
встановив:
ОСОБА_7 30 травня 2015 року близько 00.15 год, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , який вчиняв злочин також повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік будинку №103 на вул. Стрийська у м. Львові, скориставшись тим, що за ними не спостерігають та за допомогою підготовленого наперед знаряддя лопати, викопали шість зелених насаджень типу „туя та три з них підкопали, однак не вчинивши всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, були затримані працівниками міліції.

Крім цього, ОСОБА_8 , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, статей 1, 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015 р. „Про часткову мобілізацію, маючи умисел на ухилення від призову за мобілізацією, будучи відповідно до довідки військово-лікарської комісії №91/2257 від 10.07.2015 р. придатним за станом здоров`я до проходження військової служби та належним чином письмово повідомленим про прибуття о 09.00 год 03.08.2015 р. у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що на вул. Батуринська, 2 у м. Львові, з подальшим вибуттям до військової частини для проходження військової служби та, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин не прибув у військовий комісаріат, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією.
ОСОБА_7 у судовому засіданні винуватість у вчиненому не визнав та дав показання про те, що 30.05.2015 р. разом з товаришем ОСОБА_8 розпивали пляшку горілки 0,25 л. Крім цього, ОСОБА_8 попросив принести лопату, бо така потрібна була йому на наступний день. Розпивали горілку, сидячи на мішках біля зелених насаджень туй, оскільки там було краще освітлення. Раптово йому стало погано, у зв`язку з чим пішов в кущі справити природні потреби, а коли повернувся, то на місці ОСОБА_8 не було. На відстані приблизно 10 метрів побачив невідомого чоловіка, пізніше з`ясувалося, що це працівник міліції, який сказав, що він ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 намагалися викрасти туї. Через деякий час підійшов ще один працівник міліції. Також ствердив, що мав брудний одяг після роботи. Вказав, що коли прийшли до місця, де в подальшому вживали горілку, підкопаних чи лежачих туй не бачив, а також не бачив інших осіб, які б викопували туї.
ОСОБА_8 у судовому засіданні винуватість у вчиненому визнав частково лише за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у вчиненні крадіжки, повторно, та дав показання про те, що 30.05.2015 р. з ОСОБА_7 випивали горілку та в певний момент останньому стало погано і він відійшов в кущі. Залишившись, вирішив висмикнути з землі туї, щоб посадити біля свого будинку. Коли взявся за тую, до нього підійшов працівник патрульної служби зі словами, що зловив злодія, та викликав свого співробітника. Ствердив, що вчиняти крадіжку заздалегідь не планував та такий умисел виник спонтанно, ОСОБА_7 участі в крадіжці не брав. Також вказав, що був одягнений в спецодяг, який міг бути брудним від того, чим займався протягом дня. Лопату приніс ОСОБА_7 на його прохання, оскільки така йому була потрібна на наступний день для роботи біля свого будинку.
Крім цього, дав показання про те, що не мав наміру ухилятися від призову за мобілізацією, однак вважав, що має право на відстрочку, оскільки відбував громадські роботи за вироком суду та йому була пред`явлена підозра за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України. Крім цього, зазначив, що в день, коли повинен був прибути за викликом, доглядав хвору матір.
Незважаючи на невизнання підсудним ОСОБА_7 винуватості у вчиненому та часткове визнання винуватості ОСОБА_8 , винуватість останніх повністю та об`єктивно стверджується доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду.
Зокрема, за епізодом незакінченого замаху на таємне викрадення зелених насаджень, винуватість підсудних стверджується наступними доказами.
Показаннями у судовому засіданні представника потерпілого ОСОБА_4 про те, що ТзОВ „Квіти Львова Плюс придбано дерева типу „туя та висаджено такі біля будинку №103 на вул. Стрийській у м. Львові. Зі слів працівників міліції йому відомо, що в ніч з 29 на 30 травня 2015 року двоє осіб намагалися викрасти частину насаджених дерев. Вказав, що потерпілому завдана шкода, оскільки туї були вилучені працівниками правоохоронного органу та повернуті лише через 3-4 дні, що призвело до їх втрати.
Свідок ОСОБА_9 , інспектор патрульної служби, в судовому засіданні дав показання про те, що 30.05.2015 р. під час несення служби разом з ОСОБА_10 , приблизно о 0.00-01.00 год біля будинку №103 на вул. Стрийській у м. Львові побачили двох невідомих осіб та автомобіль, який вимкнув світло фар та раптово поїхав. Вирішили підійти з двох сторін, щоб ці особи не змогли втекти. Один з цих невідомих, пізніше з`ясувалось, що це ОСОБА_8 , в руках тримав туї. Деякі з туй, які були в землі, були підкопані та похилені. ОСОБА_7 стояв за 2-3 метри від ОСОБА_8 та пояснив, що вони розпивають алкогольні напої. При собі мали будівельні кульки. Ствердив, що місце події освітлювалось природнім світлом та світлом з вікон будинку, що забезпечило достатню видимість. Бачив, що ОСОБА_8 висмикував туї, але щоб це робив ОСОБА_7 не бачив, проте останній стояв біля ОСОБА_8 . На штанах та взутті ОСОБА_7 був бруд.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання про те, що біля 0.00 год в ніч з 29 на 30 травня 2015 року під час патрулювання побачили двох чоловіків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , в одного з яких в руках була туя, а ще декілька туй лежали на землі. Крім цього, на землі лежала лопата, на поясі в ОСОБА_8 були поліетиленові пакети. На запитання, що саме вони роблять, пояснити не могли та в подальшому були доставлені в відділення міліції. Зазначив, що територія була достатньо освітлена. В той час як ОСОБА_8 витягнув з землі тую та тримав, ОСОБА_7 стояв на відстані кількох метрів від нього. Біля чотирьох дерев були викопані, а решта підкопані. На місці затримання також була пляшка та стакани. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свою винуватість заперечували, однак все вказувало на те, що крадіжку намагалися вчинити саме вони. Вважає, що ОСОБА_7 не міг не бачити, що робить ОСОБА_8 , оскільки там було достатнє освітлення, немає де заховатися та відстань до найближчого будинку становить біля 40 метрів. Крім цього, вважає, що одна особа перенести викопані туї не змогла б. Також вказав, що затримували обвинувачених з різних сторін, щоб запобігти їх втечі, та вони постійно були в полі зору.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав показання про те, що після затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пояснювали, що прийшли розпити алкогольні напої, винуватість у замаху на крадіжку заперечували. Вказав, що кілька туй було викопано та поміщено в мішки, ще кілька підкопано. ОСОБА_8 при собі за ременем мав мішок, а також біля нього на землі лежала лопата. Ствердив, що місце події було достатньо освітленим, була можливість роздивитися цих осіб. Біля лопати лежала пуста пляшка та два стакани. Також зазначив, що на місці події важко заховатися, оскільки там росли лише туї, а кущі є біля житлового будинку.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дав показання про те, що приблизно 29-30 травня 2015 року обвинувачені намагалися викрасти туї та в момент їх затримання було виявлено, що приблизно шість туй були вже викопані, а приблизно три підкопані. У них була саперська лопата, крім цього у ОСОБА_8 був мішок. Також на місці події була виявлена пуста пляшка та два стакани. Обвинувачені стверджували, що лише розпивали горілку.
Крім цього, винуватість підтверджується такими письмовими доказами:
-рапортом інспектора патрульної служби 6-ї роти батальйону ПС при ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_13 , згідно з яким 29.05.2015 р. під час несення служби спільно з старшиною ОСОБА_10 побачили, що біля будинку АДРЕСА_3 помічено двох невідомих, які викопували туї. Представились ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , пояснити свої дії не могли (а.с.198);
-протоколом огляду місця події від 30.05.2015 р. та фототаблицею до такого, згідно з якими оглянуто прибудинкову територію будинку АДРЕСА_3 , на якій посаджені туї в кількості 46 штук. На газоні виявлено, що кілька туй підкопано, ще кілька лежать на газоні. Крім цього, виявлено лопату з сірою ручкою довжиною приблизно 60 см, два пластикових стакани та пляшка з написом „Володар з прозорою рідиною. У ОСОБА_8 за поясом знаходився мішок жовтого кольору, розмірами 1м х 60 см. З місця події вилучено шість зелених насаджень, лопату, пляшку та стакани (а.с.115-123);
-фотознімками місцевості (а.с.227-246);
-протоколом огляду речових доказів від 12.06.2015 р. та 15.06.2015 р., згідно з якими оглянуто вилучені під час огляду місця події зелені насадження та інші речові докази (а.с. 125, 127).
Згідно з розпискою представника потерпілого ТзОВ „Квіти Львова Плюс ОСОБА_4 зелені насадження передані останньому (128).
Відповідно до видаткових накладних, товарних чеків від 29 та 30 квітня 2015 року зелені насадження придбані ТзОВ „Квіти Львова Плюс (а.с.129-131).
За епізодом ухилення від призову за мобілізацією винуватість ОСОБА_8 у вчиненому стверджується наступними доказами.
Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , лікаря 4-ї міської комунальної поліклініки та голови позаштатної військової лікарської комісії, про те, що ОСОБА_8 з`явився 10.07.2015 р. на медогляд та останньому був встановлений діагноз: „Здоровий, придатний до військової служби. Жодних скарг на здоров`я не висловлював, від додаткових обстежень відмовився. Вказав, що ОСОБА_8 був визнаний придатним до військової служби без запису терапевта, оскільки не здав аналізи та не з`явився. Останньому було роз`яснено наслідки такої неявки.
Свідок ОСОБА_15 , який є працівником Галицько-Франківського ОРОК, дав показання про те, що ОСОБА_8 з`явився за викликом, пройшов медогляд, після чого йому була вручена повістка про прибуття з речами для відправки до військової частини. Однак у визначений у повістці день не з`явився. Вказав, що ОСОБА_8 під час вручення йому повістки повідомляв, що відносно нього судом розглядається кримінальне провадження та він засуджений до громадських робіт, проте в подальшому не з`явився та жодного відтермінування не надав. 03.08.2015 р. намагалися зателефонувати до ОСОБА_8 , проте його телефон не відповідав.
Крім цього, винуватість підтверджується такими письмовими доказами:
-даними військового квитка ОСОБА_8 № НОМЕР_1 та обліковою карткою (а.с.111, 113);
-даними картки обстеження та медичного огляду кандидата на військову службу та довідки військово-лікарської комісії від 10.07.2015 р. №91/2257, згідно з якими ОСОБА_8 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , за результатами медичного огляду визнаний придатним до військової служби (а.с.112, 225);
-заявою ОСОБА_8 від 10.07.2015 р., відповідно до якої скарг на здоров`я не мав, від додаткових обстежень відмовився (а.с.226);
-розпискою про отримання повістки для прибуття до військового комісаріату 03.08.2015 р., яка ОСОБА_8 вручена належним чином (а.с.110);
-поіменним списком військовозобов`язаних, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_3 у команді № НОМЕР_2 , де ОСОБА_8 вказаний таким, що не прибув (а.с.109);
-листом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.08.2015 р., відповідно до якого до військового комісаріату був викликаний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Даний військовозобов`язаний, прибувши до військового комісаріату, був скерований на військово-лікарську комісію з метою визначення ступеня придатності до військової служби. Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 10.07.2015 р. №91/2257 визнаний придатним до військової служби. Відтак, ОСОБА_8 вручена повістка з терміном прибуття до військового комісаріату на 03.08.2015 р. з подальшим вибуттям до військової частини для проходження військової служби. Однак, у визначений термін (03.08.2015 р.) ОСОБА_8 до військового комісаріату не прибув, чим спричинив невчасну відправку команди НОМЕР_3 до військової частини. Обставини свого неприбуття жодним чином не повідомив (а.с.107-108).
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185, ст. 336 КК України є правильною, оскільки останній вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також ухилення від призову за мобілізацією.
Суд критично оцінює показання ОСОБА_7 щодо невизнання ним винуватості у вчиненому, та показання ОСОБА_8 щодо часткового визнання ним винуватості.
Так, судом із показань допитаних в судовому засіданні свідків, працівників міліції, встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані безпосередньо на місці вчинення злочину. Під час затримання виявлено, що останні знаходилися неподалік один від одного та інших осіб поблизу не було. В руках у ОСОБА_8 була туя, кілька туй були повністю викопані, деякі лише підкопані. У ОСОБА_8 за поясом був мішок. Крім цього, в ході судового розгляду встановлено, що лопату, вилучену на місці події, приніс ОСОБА_7 . Доводи обвинувачених про те, що не мали наміру викрадати зелені насадження, суперечать дослідженим у справі доказам, оскільки всі їх дії в сукупності доводять протилежне. Версія обвинувачених про те, що мали намір лише розпивати горілку, а не викрадати туї, на переконання суду, зважаючи на вищевказані встановлені в ході судового розгляду обставини, є способом уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
Крім цього, твердження обвинувачених, що ОСОБА_7 не брав участі у вчиненні злочину, оскільки відходив справити природні потреби, на думку суду, є неправдивими, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що було викопано шість туй та підкопано три, що вимагає тривалого часу та зусиль.
Незначні розбіжності у показаннях свідків щодо певних деталей не спростовують факту вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення.
Крім цього, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 366 КК України, враховуючи наступне.
Підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації передбачені ст. 23 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яка не передбачає відстрочки засудженим за вироком суду, зокрема засудженим до громадських робіт, особам, яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Вказаний закон встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації, здійснюваних з метою переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. У зв`язку з цим, таким законом встановлено вужче коло підстав для відстрочки про призову на військову службу, порівняно із Законом України „Про військовий обов`язок і військову службу, частиною 14 ст. 17 якого передбачено, що відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам, яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або стосовно яких кримінальна справа розглядається судом, до прийняття відповідного рішення. Крім цього, ст. 18 цього закону передбачено, що звільнення від призову на строкову військову службу поширюється на осіб, які були засуджені за вчинення злочину до позбавлення волі, обмеження волі, у тому числі із звільненням від відбування покарання. Проте, таке звільнення може мати місце лише у разі призову на строкову військову службу в мирний час.
Враховуючи наведене, положення ст. 23 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, згідно з якими не підлягають призову на військову службу під час мобілізації інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках не є підставою для застосування ч.14 ст. 17 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу.
Враховуючи викладене, ОСОБА_8 , будучи придатним до військової служби, не виконав вимоги чинного законодавства, в тому числі ст. 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та таким чином ухилився від призову за мобілізацією.
Покликання сторони захисту також на те, що ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання є безпідставним, оскільки дозвіл виїхати за межі населеного пункту міг бути наданий слідчим, прокурором, або судом, однак ОСОБА_8 за таким не звертався, не з`явився за викликом без поважних причин та без повідомлення про існування будь-яких причин. Крім цього, неприбуття особи на виклик у кримінальному провадженні з підстав призову за мобілізацією є поважною причиною відповідно до положень ст. 138 КПК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості злочину, незакінчений замах на який ним вчинено, що є середньої тяжкості, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, особу підсудного, який одружений, не працює.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив злочин вперше, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, вчинив незакінчений замах на злочин, позитивно характеризується за місцем проживання, його дружина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є інвалідом ІІІ групи, суд приходить до переконання про можливість звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є середньої тяжкості, вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 с. 185 КК України, у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, особу підсудного, який одружений, не працює, має судимість.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 визнав частково винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, вчинив незакінчений замах на цей злочин, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який є інвалідом ІІ групи, та матір непрацездатного віку, суд приходить до переконання про можливість звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання один рік шість місяців позбавлення волі;
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ст. 336 КК України та призначити покарання:
-за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі;
-за ст. 336 КК України два роки шість місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_8 призначити остаточне покарання три роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази у справі, а саме:
-шість зелених насаджень, які по дві штуки поміщені у два полімерних пакети (мішки) білого кольору та один полімерний пакет (мішок) жовтого кольору, що передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_4 , залишити у власності потерпілого ТзОВ „Квіти Львова Плюс (а.с.124);
-два пластикові стакани, скляну пляшку місткістю 0,25 дм, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, знищити (а.с. 126, 132)
-лопату загальною довжиною 65 см з дерев`яним руків`ям сірого кольору, що передана на зберігання до камери схову речових доказів Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, конфіскувати в дохід держави (а.с. 126, 132).
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили залишити без зміни особисте зобов`язання.
Апеляційна скарга на вирок подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий ОСОБА_1