АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1235/16 Справа № 204/6309/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 , затриманого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказує, що суд взагалі не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, які не відповідають обставинам справи, не підтверджені доказами та є суперечливими. Посилається на наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання та родини.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2016 року було відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 щодо встановлення підстав для звільнення особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, з під варти та застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що на цей час триває процедура екстрадиційної перевірки щодо видачі громадянина Узбекистану ОСОБА_7 , а зміна запобіжного заходу за ініціативи української сторони призведе до неможливості забезпечення фактичної передачі особи, у відношенні якої прийнято рішення про її екстрадицію.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши адвоката та затриманого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

22 лютого 2016 року до Генеральної прокуратури України від Генеральної прокуратури Республіки Узбекистан надійшов запит про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою(екстрадіційний арешт) для забезпечення видачі їх громадянина ОСОБА_7 , який розшукується компетентними органами даної Республіки, у зв`язку зі скоєнням злочинів, передбачених ч. 1 ст. 155 п.п. «а», «б», Ч. 3 Т. 159, п. «а» ч. 3 ст. 244-1 та ч. 1 ст. 244-2 КК Республіки Узбекистан.

За їх скоєння чинним законодавством Республіки Узбекистан передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.

Ухвалою Андіжанського міського суду по кримінальним справам 30 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід тримання під вартою.

Строки давності притягнення до відповідальності за злочини, які йому інкримінуються відповідно до ст. 49 КК України не закінчилися.

Стаття 60 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року передбачає, що після одержання вимоги запитувана Договірна сторона негайно вживає заходи до взяття під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видача не може бути здійснена.

Відповідно до ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію), та її фактичної передача, але не може тривати більше 12 місяців.

Згідно ч. 12 ст. 584 КПК України за скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з під варти.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 року було скасовано ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) строком на 60 днів до 28 жовтня 2016 року.

30 вересня 2016 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції зі скаргою щодо встановлення підстав для звільнення особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, з під варти та застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, у задоволенні якої слідчим суддею було відмовлено.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість скарги захисника про щодо встановлення підстав для звільнення особи ОСОБА_7 , до якої застосовано екстрадиційний арешт, з під варти та застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у скарзі, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.

Колегією апеляційного суду встановлено, що на даний час Генеральною прокуратурою України розглядається запит від Генеральної прокуратури Республіки Узбекистан про видачу громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_7 та проводиться екстрадицій на перевірка.

Так слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. 584 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , даних про особу останнього, прийшов до висновку про відсутності підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 .

Крім того, під час апеляційного перегляду встановлено, що згідно до відповіді, наданої Державною міграційною службою України №8.5/6601-16 від 17 жовтня 2016 року на запит Прокуратури Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року №14-8685-16, ОСОБА_7 відмовлено у визнанні його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_7 на даний час відсутній статус біженця або, особи яка потребує додаткового захисту, що унеможливлює застосування щодо нього вимоги ч. 2 ст. 589 КПК України, про те, що така особа не може бути видана державі біженцем з якої вона визнана.

Щодо до доводів захисника в частині того, що у разі видачі ОСОБА_7 до Республіки Узбекистан він наражається на небезпеку застосування до нього катування внаслідок переслідування владою Узбекистану за його релігійні переконання, то колегія суддів вважає, що дані обставини належним чином не доведені.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання під вартою (екстрадиційний арешт).

Поряд із цим, колегія суддів не може погодитися із твердженням слідчого судді про недоведеність того, що батьком дитини, яка перебуває на його утриманні, є саме ОСОБА_7 , оскільки зазначене підтверджується наявним у наданих матеріалах свідоцтвом про народження ОСОБА_10 , відповідно до якого, батьком останнього є ОСОБА_7 .

Але, навіть з урахуванням зазначеного та доводів апеляційної скарги захисника про наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, що має місце, колегія суддів не вбачає підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422, 584 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 щодо встановлення підстав для звільнення особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, з під варти та застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4