Справа № 308/5478/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні № 0001093 від 05.04.2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

04.04.2016 року близько 13 годині 20 хвилин громадянин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Закарпатської області, м. Ужгород громадянин України, українець, мешканець: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу потрапив в приміщенні офісу, що розташований в «Будинку Биту» на 3 поверсі, а саме, до кабінету № 301 за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює свою трудову діяльність громадянка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_3 , де перебуваючи в даному кабінеті умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю останньої викрав з гаманця, який знаходився в сумці у приміщенні даного кабінету, грошові кошти в сумі 600 гривень, однак свій умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його, під час того як він виходив з приміщення кабінету було зупинено потерпілою громадянкою ОСОБА_7 , робітницею даного кабінету та громадянином ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , робітником даного офісу.

Своїми умисними діями громадянин ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами: заявою потерпілої ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 04.04.2016 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 12.04.2016 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , від 13.04.2016 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 13.04.2016 року, протоколом проведення впізнання по фотографіям з потерпілою громадянкою ОСОБА_7 від 14.04.2016 року, протоколом проведення впізнання по фотографіям з свідком громадянином ОСОБА_8 від 14.04.2016 року.

Також, у ході проведення досудового розслідування проводилась судово-психіатрична експертиза № 79, яку проведено обласною психіатричною лікарнею міста Берегово. Згідно з висновком № 79 судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 , 1975 року народження, страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, приступоподібно-прогредієнтного перебігу. Такий стан позбавляє його на період скоєння інкримінованого йому діяння, а також позбавляє його на теперішній час здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Наявність у ОСОБА_6 хронічного психічного захворювання виключає тимчасовий розлад психічної діяльності, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення на примусове лікування у психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

З огляду на викладене просить суд застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгорода Закарпатської області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, мешканця АДРЕСА_4 ; 72, раніше не судимого.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на наведені в ньому обставини, просив його задовольнити.

В судовому засіданні законний представник, захисник проти задоволення клопотання не заперечили.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, і його вина підтверджується документами, що є у справі, які були досліджені у судовому засіданні.

Протоколом огляду місця події від 04.04.2016 р. стверджується, що місцем огляду є приміщення кабінету № 301, що розташований на 3-му поверсі в будинку побуту по вул. Петефі, 77 в м. Ужгороді.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_7 від 04.04.2016 року та протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 12.04.2016 року вбачається, що 04.04.2016 року вона знаходилася на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_5 в кабінеті № 301. Близько 13 год. 30 хв. вона вийшла з кабінету № 301 та пішла в кабінет, який знаходиться поряд з її кабінетом до свого колеги у справах. В той час в холі знаходився невідомий їй чоловік, який на когось чекав. Повернувшись через декілька хвилин вона побачила як цей чоловік знаходився в її кабінеті біля стола та намагався вийти в коридор. На її запитання, що він там робить, він не відповів. В цей час вона побачила, що з її жіночої сумочки стирчить гаманець, а відчинивши його, помітила відсутність двох купюр номіналом одна 500 грн., а інша 100 грн. Після цього вона покликала свого колегу, в присутності якого невідомий чоловік злякався та вийняв з кишені штанів її гроші та повернув їх їй. Грошові кошти вона забрала та вирішила викликати працівників поліції.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_8 від 04.04.2016 року та протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 13.04.2016 року вбачається, що 04.04.2016 року він знаходився на своєму робочому місці за адресою: проспект Шандора Петефі, № 47. Близько 13 год. 30 хв. він почув як його кличе його колега гр. ОСОБА_7 до кабінету № 301. Зайшовши до кабінету він побачив, що там знаходився невідомий йому чоловік, на якого вказала його колега як на особу, що викрала в неї з гаманця грошові кошти в розмірі 600,00 грн. Після цього він схопив його за руку та запитав в нього що він тут робить і сказав, щоб він повернув гроші. Після цього невідомий йому чоловік вийняв з кишені штанів дві купюри номіналом 500,00 грн. та 100,00 грн. та повернув їх його колезі. На все це підійшов гр. ОСОБА_9 , який і викликав працівників поліції.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_9 від 04.04.2016 року та протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 13.04.2016 року вбачається, що він працює за адресою: м. Ужгород, пл. Петефі, № 47 в «Будинку Побуту», а саме кабінет № 301 на третьому поверсі. Неподалік його кабінету розташований кабінет компанії «Квадрат», де працює його знайома гр. ОСОБА_7 , крики якої він почув 04.04.2016 року близько 13 год. 20 хв. Коли він підбіг до її кабінету, гр. ОСОБА_8 тримав невідомого йому громадянина за руку. Після того, як гр. ОСОБА_7 попросила повернути зниклі в неї грошові кошти, невідомий чоловік вийняв з кишені штанів дві купюри номіналом 500,00 грн. та 100,00 грн. та повернув їх ОСОБА_7 .

З письмових пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 від 04.04.2016 року, щиросердечного зізнання від 04.04.2016 року та протоколу допиту підозрюваного від 14.04.2016 року вбачається, що він зізнався в тому, що 04.04.2016 року близько 13 год. 30 хв. викрав грошові кошти в сумі 600,00 грн. з гаманця, який знаходився в кабінеті будівельної фірми на 3 поверсі з будинку побуту по вул. Ш. Петефі в м. Ужгороді. З письмового пояснення ОСОБА_6 від 04.04.2016 року вбачається, що викрадені гроші він поставив собі в кишеню джинсів і віддав потім потерпілій в руки.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2016 року та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2016 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_8 впізнали гр. ОСОБА_6 за фотознімками.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0001093 ОСОБА_6 14.04.2016 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

За таких обставин суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_6 повністю доведена за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 79 від 12.05.2016 р., ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, приступоподібно-прогредієнтного перебігу. Такий стан позбавляє його на період скоєння інкримінованого йому діяння, а також позбавляє його на теперішній час здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Наявність у ОСОБА_6 хронічного психічного захворювання виключає тимчасовий розлад психічної діяльності, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення на примусове лікування у психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з положеннями ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 р. № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність чи обмежену осудність і викликають потребу у застосуванні щодо неї таких заходів.

У відповідності до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_6 в стані неосудності, яке згідно з ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості, а тому, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 в момент вчинення інкримінованого йому діяння та на теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому є підстави для задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Цивільного позову не заявлено.

Керуючись ст. ст. 372, 395, 503, 512, 513, 516 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні № 0001093 від 05.04.2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1