Справа № 1-31/12

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми заяву засудженого ОСОБА_4 про роз*ясненння ухвали Сумського районного суду Сумської області від 05 лютого 2016 року,
ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про роз*яснення змісту ухвали Сумського районного суду Сумської області від 05 лютого 2016 року , за якою йому було відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув*язнення у строк покарання, визначеного за вироком Сумського районного суду Сумської області від 06 вересня 2012 року, проведення перерахунку строку призначеного покарання у вигляді позбавлення волі та визначення дати відбуття основного покарання у вигляді позбавлення волі.
Свою відмову в задоволенні клопотання суд мотивував тим, що за ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2015 року він був умовно-достроково звільнений від відбуття покарання, призначеного йому за вироком Сумського районного суду Сумської області від 06 вересня 2012 року, на невідбуту частину покарання у виді обмеження волі і відбув реальне покарання за даним вироком суду.
Вважав, що ухвала суду має суперечливий зміст, тому просив роз*яснити її: дати роз*яснення терміну «реальне відбуття покарання», зазначивши норми законодавства, якими визначено це поняття; чи означає задекларована в ухвалі норма, що за цим вироком суду він відбув повністю покарання і не зобов*язаний в подальшому відбувати покарання (додаткове); чи означає це те, що у разі повторного притягнення його до відповідальності за правопорушенням в період до 26 січня 2017 року до нього не можуть застосовуватись вимоги ч.4 ст.81 та ст.. 71 КК України і до покарання за новим вироком йому не буде приєднана невідбута частина покарання за вироком суду від 06 вересня 2012 року.
ОСОБА_4 повторно в судове засідання не з*явився, хоч про час судового розгляду його заяви був належним чином повідомлений. В письмовій заяві просив провести судовий розгляд його заяви без його участі.
Прокурор вважав, що в роз*ясенні ухвали суду не має необхідності по тим питанням, які були предметом розгляду його клопотання, а в іншій частині його заяву необхідно залишити без розгляду по тим питанням, які не були предметом розгляду його клопотання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження та заслухавши думку прокурора суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно відмовити в задоволенні заяви про роз*яснення ухвали суду за її безпідставністю.
Згідно вимог ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження ухвалою роз*яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
За ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 05 лютого 2016 року ОСОБА_4 було відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув*язнення у строк покарання, визначеного за вироком Сумського районного суду Сумської області від 06 вересня 2012 року, проведення перерахунку строку призначеного покарання у вигляді позбавлення волі та визначення дати відбуття основного покарання у вигляді позбавлення волі за його безпідставністю ( том.8, ар..к.п.41-46).
В мотивувальній частині даної ухвали зазначено, що за ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2015 року ОСОБА_4 був умовно-достроково звільнений від відбування покарання, призначеного йому за вироком Сумського районного суду Сумської області від 06 вересня 2012 року, на невідбуту частину покарання у виді обмеження волі і відбув реальне покарання за даним вироком суду, тому вимоги Закону України від 26 листопада 2015 року № 838 VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув*язнення у строк покарання» до нього не застосовуються, в зв*язку з чим йому необхідно відмовити в задоволенні клопотання про зарахування йому строку попереднього ув*язнення у строк покарання, визначеного за вироком суду, проведення перерахунку строку призначеного йому покарання у вигляді позбавлення волі та визначення дати відбуття основного покарання за його безпідставністю.
Дана ухвала суду є ясною і зрозумілою і в її роз*ясенні не має необхідності.
Питання про те, чи не зобов*язаний ОСОБА_4 в подальшому відбувати покарання (додаткове) за вироком суду та чи при вчиненні ним кримінального правопорушення в період до 26 січня 2017 року до нього можуть, чи не можуть застосовуватись вимоги ч.4 ст. 81 та ст.. 71 КК України, не були зазначені в його клопотанні та не були предметом його розгляду за ухвалою суду, тому у суду не має правових підстав їх роз*яснювати.
В зв*язку з цим ОСОБА_4 необхідно відмовити в задоволенні заяви про роз*яснення ухвали Сумського районного суду Сумської області від 05 лютого 2016 року за її безпідставністю.
Керуючись ст..ст. 372 та 380 КПК України,
Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні заяви про роз*яснення ухвали Сумського районного суду Сумської області від 05 лютого 2016 року за її безпідставністю.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1