БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/629/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" серпня 2016 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борзна Чернігівської області кримінальне провадження №0000252 з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Усівка Згурівського району Київської області,

українця, громадянина України, освіта повна загальна середня,

одруженого, інваліда 3-ї групи, працюючого черговим ОСББ

«Простір» м.Києва, прож. в

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13 червня 2007 року Згурівським районним судом Київської

області за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років

позбавлення волі; 01 лютого 2010 року Березанським районним

судом Київської області за ч.2 ст.289, ст.71 КК України до 6 років

позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 27 лютого

2015 року умовно-достроково на 10 місяців 23 дні,
щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

в с т а н о в и в:
23 квітня 2016 року близько 24 години обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і знаходячись на подвір`ї господарства своєї матері ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткотривалий розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, після чого незаконно повторно заволодів автомобілем марки ЗАЗ 1102 «Таврія» бежевого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належав потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 13075,34 грн..

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні визнав частково і пояснив, що 23 квітня 2016 року десь після 22 години він перебував у кафе «Старий замок» м.Борзна Чернігівської області. Коли знаходився біля барної стійки з незнайомим йому раніше чоловіком на ім`я ОСОБА_8 , останній запропонував йому за 50 грн. відвезти його на своєму автомобілі марки «Таврія» світлого кольору в с.Кинашівка, вул.Комарова,62 Борзнянського району: до місця його проживання. По дорозі вони розмовляли і він йому розповів, що в с.Кинашівка проживає його знайома, з якою він раніше зустрічався і яку звати ОСОБА_9 . Остання доводиться йому двоюрідною сестрою. Під час руху він зателефонував своїй тещі ОСОБА_10 і попросиив її винести 50 грн., щоб розрахуватися з водієм автомобіля. Коли під`їхали, то до них підійшла ОСОБА_10 і стала віддавати водієві гроші купюрою 100 грн.. Так як у водія були відсутні кошти на здачу, то він запропонував поїхати і розміняти 100-гривневу купюру. Всі втрьох поїхали в м.Борзну, де в аптеці, яка працює цілодобово, поміняли гроші, після чого ОСОБА_6 запропонував поїхати на заправку, де заправивши автомобіль на 50 грн. поїхали в с.Кинашівка. Коли приїхали до його місця проживання, то ОСОБА_10 пішла додому, а вони з ОСОБА_6 поїхали до його двоюрідної сестри ОСОБА_11 , після чого повернулися назад до його місця проживання. По приїзду ОСОБА_6 став у нього вимагати, щоб він заплатив йому ще 20 грн., і став іти за ним до його господарства. Пояснюючи, що такої домовленості у них не було, між ними виникла сварка, під час якої, можливо і випадково, ОСОБА_8 вдарив його рукою по губі. Він розгнівався і у відповідь вдарив ОСОБА_6 рукою, а потім наніс ще декілька ударів. Але від його ударів потерпілий не падав, а лише зігнувся. Після цього він забрав ОСОБА_6 і завів до приміщення літньої кухні, де вони розмовляли. Коли перебували в приміщенні літньої кухні, у нього виникло бажання взяти автомобіль, на якому вони приїхали, і з`їздити в с.Оленівку Борзнянського району та забрати свої речі. Не заперечує, що, не отримавши дозволу ОСОБА_6 , самостійно взяв ключі і поїхав в с.Оленівку Борзнянського району. Коли вже повертався назад, то був зупинений працівниками поліції. Частково себе визнає винним, так як дійсно автомобіль у потерпілого взяв без дозволу, але тілесні ушкодження йому заподіяв на ґрунті неприязних відносин, які виникли в зв`язку з тим, що потерпілий вимагав у нього 20 грн., а не з метою незаконного заволодіння транспортним засобом.

Заслухавши обвинуваченого, допитавши потерпілого, свідків та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого в пред`явленому обвинуваченні, не дивлячись на часткове визнання ним своєї вини, підтверджується сукупністю слідуючих доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він у своєму користуванні має автомобіль марки «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 . 23 квітня 2016 року у вечірній час, перебуваючи в центрі м.Борзна Чернігівської області, зайшов до кафе «Старий замок», де під час розмови запропонував наглядно знайомому чоловіку за певну плату підвезти його на своєму автомобілі в с.Кинашівка Борзнянського району. По дорозі чоловік, як пізніше йому стало відомо це був ОСОБА_4 , сказав, що у нього з собою грошей для проведення з ним розрахунку немає, тому він зателефонував своїй тещі і попросив, щоб вона принесла гроші. При під`їзді до господарства, яке розташоване в АДРЕСА_1 , до них підійшла жінка і для розрахунку надала 100-гривневу купюру. Так як у нього не було здачі, він запропонував повернутися в м.Борзну, де поміняти гроші. По дорозі заїхали в аптеку, яка працює цілодобово, де, придбавши пігулки, розміняли гроші і за виконану роботу він забрав собі 50 грн.. Заїхавши на заправку, заправив автомобіль і повіз ОСОБА_4 з жінкою, яка виносила гроші, назад в с.Кинашівка. По приїзді до господарства за адресою АДРЕСА_1 жінка, вийшовши з автомобіля, пішла додому, а ОСОБА_4 запропонував йому пройти з ним в будинок, де він йому пообіцяв доплатити ще 20 грн.. Залишивши ключі в замку запалення, він згодився піти з обвинуваченим, щоб забарати 20 грн, які той пообіцяв заплатити. Він йшов першим, а за ним йшов обвинувачений. Коли вони тільки зайшли в господарство, як він відчув удар ззаду по голові. Впавши на землю, на деякий час втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то ОСОБА_4 продовжував наносити йому удари ногами по різним частинам тіла і тягнув його за футболку, в яку він був вдягнений. Коли обвинувачений облишив наносити йому удари, він почув, що його автомобіль поїхав. Вийшовши на вулицю, побачив, що його автомобіль відсутній. Посидівши трохи біля двору і обміркувавши всі події, зателефонував до своєї дружини ОСОБА_12 і розповів їй, що його побили і забрали автомобіль. Остання зателефонувала до поліції і повідомила чергового про подію, яка трапилася з ним. Через деякий час на місце пригоди приїхали працівники поліції. Проїхавши по с.Кинашівка і центру м.Борзна та не виявивши його автомобіля, поїхали до відділу поліції, де від нього було відібрано заяву і пояснення про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень і заволодіння автомобілем. Автомобіль йому повернуто працівниками поліції. Автомобіль у справному стані, тому він ніяких претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має, просить суд його суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 доводиться їй зятем. 23 квітня 2016 року після 22 години до неї на телефон зателефонував зять і попросив, щоб вона винесла йому гроші розрахуватися за таксі, яке привезло його додому. Взявши гроші в сумі 100 грн. однією купюрою, пішла до господарства, де проживає ОСОБА_4 .. Підійшовши, побачила під двором автомобіль марки «Таврія» світлого кольору. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_6 , якого вона знала раніше. Передала ОСОБА_6 100 грн., але останній сказав, що у нього немає здачі, і запропонував поїхати разом в м.Борзну, де розміняти гроші. По дорозі заїхали до аптеки, яка працює цілодобово, де розміняли гроші і вона віддала ОСОБА_13 50 грн.. Після чого поїхали на заправку, де ОСОБА_6 заправив автомобіль і привіз їх назад в с.Кинашівка. По приїзду ОСОБА_6 поїхав розвертати автомобіль, а вона зайшла з ОСОБА_4 до господарського двору, де поговорила з ним. Розвернувши автомобіль, ОСОБА_6 під`їхав до двору і запропонував ОСОБА_4 поїхати покататися. Як розверталися події в подальшому вона не бачила, так як пішла додому.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_12 , допитаної в судовому засіданні, біля 24 години 23 квітня 2016 року на її мобільний телефон зателефонував чоловік ОСОБА_6 і повідомив, що він в с.Кинашівка, і коли підвіз до місця проживання незнайомого йому чоловіка, то останній наніс йому тілесні ушкодження і забрав у нього автомобіль. Запитував у неї, що в подальшому робити. На що вона відповіла, що потрібно звернутися до поліції. Що і було нею зроблено. В телефонному режимі вона повідомила на службу 102 і розповіла про те, що в селі Кинашівка невідома особа заподіяла чоловіку тілесні ушкодження і заволоділа їх автомобілем марки «Таврія» світлого кольору. За місцем пригоди відразу виїхали працівники поліції. Коли під ранок чоловік повернувся додому, то розповів, що особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження, затримали і автомобіль знаходится у відділенні поліції на штрафплощадці. Як пізніше вона дізналася, особою, яка незаконно заволоділа їх автомобілем, був ОСОБА_4 ..

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що ОСОБА_4 доводиться їй двоюрідним братом. Останнім часом вона з ним ніяких стосунків не підтримувала. Дійсно, пізно ввечері 23 квітня 2016 року до неї приходив ОСОБА_4 , але вона його до хати не впустила, оскільки було вже пізно. Мета його приходу їй не відома, як не відомо чи був ще хто з ним і чи приїздив він на автомобілі. ОСОБА_6 також знає: років 15 назад вони з ним зустрічалися. У даний час ніяких стосунків не підтримують.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що 23 квітня 2016 року він був у складі слідчо-оперативної групи. У другій половині дня він у складі групи виїздили в с.Оленівка Борзнянського району. При виїзді на місце було встановлено, що громадянин ОСОБА_4 вчиняє хуліганські дії по відношенню до односельців: з їх слів погрожував сокирою. Останній був доставлений до райвідділу поліції для складання відповідного адміністративного протоколу. Десь близько 24 години на службу 102 надійшло повідомлення, що в с.Кинашівка невідома особа заволоділа автомобілем марки «Таврія» світлого кольору. Оскільки місце проживання ОСОБА_4 співпадало з місцем заволодіння автомобілем, то підозра відразу впала на останнього. Так як ОСОБА_4 вони забирали з с.Оленівка, то група у складі його та ще двох працівників поліції: ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , виїхали на пошуки автомобіля в с.Оленівку. По дорозі до даного населеного пункту вони зустріли автомобіль марки «Таврія» світлого кольору, який рухався їм назустріч. Зупинивши його, встановили, що за кермом автомобіля знаходиться ОСОБА_4 .. Останній був у стані алкогольного сп`яніння, самостійно не міг вийти з автомобіля. Автомобіль та підозрюваного доставили до райвідділу поліції.

Аналогічні показання по справі дає і свідок ОСОБА_16 , який крім вищезазначеного пояснив, що він після того, як надійшло повідомлення на службу 102 у відділ поліції про угон автомобіля, виїздив на службовому автомобілі в с.Кинашівку. Біля одного з господарств, адреси не пам`ятає, знаходився потерпілий ОСОБА_6 .. Останній перебував без футболки, був у одній курточці, на обличчі видно було сліди від нанесених тілесних ушкоджень. При цьому він розповів, що коли він підвіз чоловіка, який за описом був схожий на ОСОБА_4 , якого незадовго до даного випадку вони доставили до відділку поліції в зв`язку з його неправомірними діями в с.Оленівка, то останній наніс йому тілесні ушкодження і здійснив угон автомобіля.

Показання обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 повністю співпадають з даними протоколу огляду автомобіля марки «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до яких в автомобілі під час огляду було виявлено мобільний телефон «Нокія», який належить ОСОБА_4 , чоловічу дорожню сумку з речами, які належали обвинуваченому (а с.64-70, 82-88).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 квітня 2016 року (а.с.76-80), який проведено за письмовою згодою господарки двору ОСОБА_7 , на подвір`ї господарства було виявлено блакитну чоловічу футболку. Дана футболка була вилучена в присутності потерпілого ОСОБА_6 і останній в судовому засіданні пояснив, що дана футболка належить йому і вона була залишена в даному господарстві після того, як його побив ОСОБА_4 і, тягнучи його за футболку, її розірвав.

За висновком судово-медичної експертизи №23 від 25 квітня 2016 року (а.с.112) у ОСОБА_6 були встановлені тілесні ушкодження у вигляді синців обох очних ділянок обличчя, синців та садна носа, садна нижньої губи рота, синця верхньої губи рота із садном слизової оболонки на фоні, синця правої половини грудей, саден спини та лівого ліктьового суглобу, в утворенні яких могла мати місце дія тупих предметів по механізму удару та тертя. Дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, які не спричинили короткотривалого розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

При проведенні слідчого експерименту з участю потерпілого (протокол проведення слідчого експерименту від 15.06.2016 року а.с.147 153) ОСОБА_6 в присутності понятих на місці докладно розповідав про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень зі сторони обвинуваченого, які повністю узгоджуються з його показаннями, які він дав в судовому засіданні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими і взаємопов`язаними для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені в якості джерел доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні траспортним засобом, вчиненим повторно та поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України.

Щодо доводів обвинуваченого і сторони його захисту, що ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження потерпілому не з метою заволодіння транспортним засобом, а на ґрунті неприязних відносин, які виникли з підстав незаконного вимагання потерпілим у нього 20 грн., то суд вважає їх безпідставними, неправдивими і вибраними обвинуваченим з метою пом`якшити обставини незаконного заволодіння транспортним засобом, оскільки його доводи в цій частині повністю спростовуються показаннями потерпілого, які є послідовними в ході досудового слідства та в судовому засіданні і узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , допитаних в судовому засіданні.

Також, суд не знаходить підстав для визнання протоколу огляду місця події від 24.04.2016 року, предметом огляду якого було господарство за адресою АДРЕСА_1 , неналежним і недопустимим доказом, так як даний огляд було проведено без дозволу суду, оскільки як вбачається з протоколу огляду, його було проведено за участю власника господарства ОСОБА_7 і за добровільною згодою останньої, що відповідає вимогам ч.1 ст.233 КПК України.

Щодо висновку експерта №23, в якому зазначено, що давність виникнення тілесних ушкоджень, які малися у потерпілого, може відповідати даті, зазначеній у постанові, а саме 24 квітня 2016 року, а не 23 квітня 2016 року, то суд вважає, що мається описка у даті нанесення тілесних ушкоджень, яка допущена слідчим при винесенні постанови про призначення експертизи, оскільки, як вбачається з описової частини постанови про призначення експертизи, зазначена фабула повністю співпадає з обвинуваченням, яке пред`явлене обвинуваченому.

Також, суд не може згодитися з доводами сторони захисту обвинуваченого, що ОСОБА_6 не може мати статус потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки він не є власником автомобіля марки «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 . Власником даного автомобіля, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є ОСОБА_19 ..

Відповідно до примітки 1 до ст.289 КК України під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч його волі. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 керував транспортним засобом, а саме автомобілем ЗАЗ 1102 «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі оригіналів правоустанолюючих документів на транспортний засіб, що дозволено діючим законодавством. Наявність оригіналів правоустановлюючих документів на транспортний засіб, страхового поліса на автомобіль, який виданий на ім`я ОСОБА_6 , дають суду всі підстави вважати, що ОСОБА_6 є законним користувачем автомобіля ЗАЗ 1102 «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 . Враховуючи, що даний автомобіль у нього було угнано, при цьому йому було заподіяно тілесні ушкодження, то він правомірно має статус потерпілого в даному кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, яке законом віднесено до тяжких злочинів. Особу обвинуваченого за місцем проживання характеризується з негативної сторони, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за аналогічні правопорушення. За місцем роботи обвинувачений характеризується позитивно.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого по справі, є вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що випливає з описової частини висновку експерта №25 від 27 квітня 2016 року і узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , допитаних в судовому засіданні.

Враховуючи особу обвинуваченого, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, наявність обтяжуючої обставини, а також враховуючи стан здоров`я ОСОБА_4 , який є інвалідом 3-ї групи, знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: цироз печінки, стадія сформованого цирозу, внаслідок тривалопротікаючого вірусного гепатиту В, клас А за Чайлдом, суд вважає за можливе призначити йому мінімальний строк покарання, визначений санкцією статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності. Також, суд вважає за можливе не призначати йому і додаткову міру покарання, яка визначена санкцією статті.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, відповідно до положень ст.ст.122, 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367 - 368 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 24 квітня 2016 року по 16 червня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення комп`ютерно-технічної експертизи у сумі 703,68 грн. та за проведення автотоварознавчої експертизи у сумі 703,68 грн..

Речові докази по справі автомобіль марки ЗАЗ 1102 «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , залишити в останнього. Скляну пляшку та волосся невідомого походження, які знаходяться у камері збереження речових доказів Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області знищити. Блакитну футболку, яка знаходяться у камері збереження речових доказів Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області повернути потерпілому ОСОБА_6 ..

Мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, чоловічу дорожню сумку з чоловічим одягом, посвідчення, дві ручки, сонцезахисні окуляри, серветки, банківську картку, поспорт на ім`я ОСОБА_4 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_7 , повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому і прокурору вирок суду вручається негайно після його проголошення.

Суддя Борзнянського райсуду ОСОБА_1