ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/8982/16-к
Провадження № 1-кс/201/5584/2016
УХВАЛА
17 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000834 клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказав на те, що 23 березня 2014 року наказом № 58 командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду водія військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

24 квітня 2015 року наказом № 85 командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія-електрика батареї управління та радіолокаційної розвідки 2 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

6 травня 2015 року наказом № 218 командира військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_4 було присвоєне чергове військове звання «старший солдат».

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-XII зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За наведених обставин, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

6 жовтня 2015 року наказом № 203 командира військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_4 надано частину невикористаної щорічної основної відпустки тривалістю 13 діб, згідно якого ОСОБА_4 повинен був прибути до військової частини 19 жовтня 2015 року.

Однак, 19 жовтня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , не з`явився вчасно на службу без поважних причин із відпуски, свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляє, та ухиляється від військової служби по теперішній час, тобто тривалістю понад один місяць.

Таким чином, 19 жовтня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем не з`явився вчасно на службу без поважних причин із відпустки та ухиляється від військової служби по теперішній час, тобто тривалістю понад один місяць, вчиненому в умовах особливого періоду.

За викладених вище обставин дії старшого солдата ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто не з`явлення військовослужбовця вчасно без поважних причин на службу із відпустки тривалістю понад один місяць.

8 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_4 винесене повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Також, 8 грудня 2015 року у зв`язку з неможливістю встановити місце знаходження ОСОБА_4 , його оголошено у розшук.

Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючі викладене, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.189-190 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Надати прокурору військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1