Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9730/16-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси, у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , як представника особи на майно якої накладено арешт, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Черкаси клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.11.2016 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6 , винесене у кримінальному провадженні №0000313 погоджене прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 про арешт майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 . З метою забезпечення збереження речових доказів, накладено арешт, який передбачає заборону відчуження, на майно фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), а саме на пиломатеріали з вільхи, дошка не обрізна загальним об`ємом 29,202 м3, визнаних речовими доказами у кримінальному провадженні №0000313 постановою від 31.10.2016 року старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6 ..

10.11.2016 року до слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою від 02.11.2016 року. При цьому ОСОБА_5 вважала, що арешт на її майно накладено необґрунтовано, оскільки вона не є підозрюваною у кримінальному провадженні №0000313, а накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваною, обвинуваченою чи особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду завдану підозрюваним, обвинуваченим чи неосудною особою неможливо, на що вказав Вищим спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справі в Узагальненні судової практики від 07.02.2014 року щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання про арешт майна. Крім вказаного у клопотанні просила врахувати, що слідчим та прокурором всупереч п.1 ч.3 ст. 132 КПК України не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення. У витягу із ЄРДР не вказано будь-яких ознак злочину. Дії ОСОБА_5 за умови доведення її вини можуть кваліфікуватися лише як порушення митних правил, а не кримінальне правопорушення. Слідчий при огляді вилученого майна неправильно визначив його об`єм, оскільки не володіє спеціальними знаннями в деревообробній галузі, а крім того не врахував, що працівники митниці вже наклали арешт на частину пиломатеріалів. Крім того пояснила, що ОСОБА_5 оскаржила в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді від 02.11.2016 року, однак Апеляційним судом апеляція ОСОБА_5 ще не розглянута.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, вважаючи, що ухвала слідчого судді від 02.11.2016 року є законною та обґрунтованою.

Слідчий суддя вислухавши доводи представника особи на майно якої накладено арешт та заперечення прокурора, вивчивши надані сторонами матеріали виходить з наступного.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 174 КПК України, - арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
ОСОБА_5 , що була присутня у судовому засіданні 02.11.2016 року в якому вирішувалося клопотання слідчого про арешт майна, вважала, що арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя не може погодитись із доводами ОСОБА_5 та її представника, оскільки посилаючись на позицію ВССУ викладену в «Узагальненні судової практики від 07.02.2014 року щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження», заявники не врахували змін у кримінальному процесуальному законодавстві України.

Так, стаття 170 КПК України на час накладення арешту на майно ФОП ОСОБА_5 (02.11.2016 року), діє в редакції Закону України № 1019-VIII від 18.02.2016 року та передбачає, що арешт майна допускається зокрема з метою збереження речових доказів та в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Приймаючи рішення про накладення арешту на майно ФОП ОСОБА_5 суд виходив саме з того, що пиломатеріали зазначені у протоколі огляду від 28.10.2016 року були предметом дій, які слідство вважає протиправними, відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин на даний час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту майна ФОП ОСОБА_5 накладеного ухвалою від 02.11.2016 року.

Керуючись ст. ст. 170 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді від 02.11.2016 року у кримінальному провадженні №0000313.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 14.11.2016 року.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18.11.2016 року.

Оскарження ухвали в апеляційному порядку статтею 309 КПК України не передбачено.

Слідчий суддя: ОСОБА_1