Справа № 357/3916/16-к
1-кп/357/398/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, українець, освіта вища, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонер, інвалід 2 групи, не судимий в силу ст. 89 КК України, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 345 ч.1, 345 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В:
17 березня 2016 року в період часу 8 год. 30 хв. по 9 год. 00 хв. в приміщенні ізолятора тимчасового тримання Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (надалі ІТТ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області), розташованого за адресою Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3, під час ранкової зміни чергових нарядів ІТТ Білоцерківського ВП, у відповідності до п.2.64 Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішні справ України, затвердженої наказом МВС України № 60ДСК від 20.01.2015, з метою вилучення заборонених для зберігання в камерах речей та предметів, проводився огляд камер та обшук утримуваних в ІТТ осіб.

Вищевказані дії проводились працівниками ІТТ Білоцерківського ВП у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , за участі відповідального від керівництва Білоцерківського ВП майора поліції ОСОБА_4 , який згідно наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.11.2015 № 1о/с призначений на посаду начальника сектора у складі відділу Білоцерківського ВП, оперуповноваженого Білоцерківського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 , який входив до резервної слідчо-оперативної групи Білоцерківського ВП.

Під час вказаного огляду та обшуку о 8 год. 46 хв. старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 було виявлено, що утримуваний в камері № 3 ІТТ Білоцерківського ВП ОСОБА_5 , щодо якого ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 05.08.2015 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003123, здійснює розмову по мобільному телефону, котрим у відповідності до п.4.5 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 забороняється користуватися та зберігати при собі ув`язненим та засудженим, які перебувають в ІТТ.

У зв`язку з цим, старший лейтенант поліції ОСОБА_15 , старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та майор поліції ОСОБА_4 зайшли до приміщення камери № 3, після чого останній запропонував ОСОБА_5 добровільно видати вказаний заборонений предмет.

ОСОБА_5 , достовірно розуміючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, які були у форменому одязі і при виконанні службових обов`язків, демонструючи явну зневагу, почав нецензурно висловлюватись на їх адресу, та на законну вимогу майора поліції ОСОБА_4 про видачу забороненого предмету не відреагував, а навпаки, заховав мобільний телефон до кишені своїх штанів.

Після цього, майор поліції ОСОБА_4 намагався забрати вищевказаний мобільний телефон, однак ОСОБА_5 передав його співкамернику - арештованому ОСОБА_16 та наказав пошкодити його.

У подальшому, під час того як майор поліції ОСОБА_4 забрав у ОСОБА_16 мобільний телефон, ОСОБА_5 , обурившись від вищевказаних законних дій ОСОБА_4 , накинувся на нього - схопив ззаду за шию та одяг і потягнув до себе, внаслідок чого умисно заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді 4 саден на задній поверхні шиї зліва, а також пошкодив формений одяг, а саме формену куртку.

Спільними діями старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_17 було припинено застосування насильства ОСОБА_5 до співробітника поліції ОСОБА_4 .

Однак, не припиняючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службового обов`язку, під час прямування майора поліції ОСОБА_4 до виходу з камери, ОСОБА_5 кинув йому в спину заповнену водою пластикову пляшку об`ємом 1,5 л, заподіявши майору поліції ОСОБА_4 легке тілесні ушкодження в нижньому відділі лівої лопатки у вигляді синця.

Крім того, після нанесення 17.03.2016 у камері № 3 ІТТ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області легкого тілесного ушкодження працівникові правоохоронного органу ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення погрози вбивством та насильства щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи даний умисел, ОСОБА_5 , обурившись від законних дій майора поліції ОСОБА_4 , які полягали у вилученні у нього мобільного телефону, близько 8 год. 50 хв. 17.03.2016, під час виходу майора поліції ОСОБА_4 з камери №3 ІТТ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, почав щодо нього висловлювати словесні погрози вбивством та насильством, зокрема: «я тебе завалю як не сам, то є кому».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 345 ч.1, 345 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочинів щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_5 пояснив, що 17 березня 2016 року в період часу з 8 год. 30 хв. до 9 год. у приміщенні ізолятора тимчасового тримання Білоцерківського відділу поліції, де він утримувався/перебував у камері № 3, проводився огляд камер та обшук утримуваних в ІТТ осіб. Вищевказані дії проводились працівниками ІТТ, за участі працівника поліції ОСОБА_4 . Під час вказаного огляду та обшуку о 8 год. 46 хв. працівником поліції ОСОБА_15 було виявлено, що він здійснює розмову по мобільному телефону, котрим забороняється користуватися та зберігати при собі ув`язненим та засудженим, які перебувають в ІТТ. Працівники поліції ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 зайшли до приміщення камери № 3, після чого останній запропонував йому добровільно видати мобільний телефон. Він розуміючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, які були у форменому одязі і при виконанні службових обов`язків, почав нецензурно висловлюватись на їх адресу, на вимогу ОСОБА_4 про видачу мобільного телефону не відреагував, а заховав мобільний телефон до кишені своїх штанів. Після цього, ОСОБА_4 намагався забрати у нього мобільний телефон. Однак він передав його співкамернику - арештованому ОСОБА_16 та наказав пошкодити його. У подальшому, під час того як ОСОБА_4 забрав у ОСОБА_16 мобільний телефон, він обурившись діями ОСОБА_4 , накинувся на нього - схопив ззаду за шию та одяг і потягнув до себе, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді 4 саден на задній поверхні шиї зліва, а також пошкодив формений одяг - формену куртку. Спільними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_17 були припинені його дії стосовно ОСОБА_4 . У послідуючому він під час виходу ОСОБА_4 з камери, кинув йому в спину заповнену водою пластикову пляшку об`ємом 1,5 л, заподіявши ОСОБА_4 легке тілесні ушкодження в нижньому відділі лівої лопатки у вигляді синця. Крім того, після нанесення 17.03.2016 у камері № 3 ІТТ Білоцерківського ВП легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , він висловлював на адресу працівника поліції ОСОБА_4 словесні погрози вбивством та насильством, зокрема: «я тебе завалю як не сам, то є кому». У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст.ст. 345 ч.1, 345 ч.2 КК України не оспорює, з нею згідний. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Просить вибачення у потерпілого, суд суворо не засуджувати.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_5 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди потерпілого, обвинуваченого, захисника, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 345 ч.1 КК України погроза вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків;

ст. 345 ч.2 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисні злочини середньої тяжкості.

ОСОБА_5 не судимий в силу ст. 89 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, є інвалідом 2 групи, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1, має хронічні захворювання: гіпертонічну хворобу, церебральний атеросклероз, дисцикуляторну енцефалопатію, лівобічну пірамідну недостатність, вестебуло-координаторними порушеннями, стійким цефалічним, церебрастенічним синдромами, пов`язаними впливом аварії на ЧАЕС, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

За місцем перебування в ІТТ Білоцерківського ВП ОСОБА_5 характеризується негативно, схильний до агресії, дисципліни не дотримується.

За медичною допомогою до лікаря нарколога, психіатра не звертався.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який за місцем перебування в ІТТ характеризується негативно, не судимий в силу ст. 89 КК України, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, є інвалідом 2 групи, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1, має хронічні захворювання: гіпертонічну хворобу, церебральний атеросклероз, дисцикуляторну енцефалопатію, лівобічну пірамідну недостатність, вестебуло-координаторними порушеннями, стійким цефалічним, церебрастенічним синдромами, пов`язаними впливом аварії на ЧАЕС, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його відношення до вчиненого, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, думку потерпілого щодо покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, вважає можливий перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.1,2 ст. 345 КК України, а саме штрафу у ближче до нижньої межі встановленої для цього виду покарання в Загальній частині КК України (ст.53 КК), тобто застосувати положення ч.1 ст. 69 КК України.

Суд переконання, що призначення ОСОБА_5 покарання менш суворого, із застосуванням ст. 75 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, буде несправедливим через м`якість, недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, не відповідатиме меті покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

Суд також зазначає, що ОСОБА_5 є пенсіонером, інвалідом 2 групи, йому не може бути призначене покарання у виді виправних робіт, обмеження волі ст.ст.57,61 КК України.

Цивільний позов, витрати на залучення експерта, відсутні.

Речові докази: міліцейську формену куртку, яка передана за розпискою від 18.03.2016 р. ОСОБА_4 , слід вважати повернутою власнику; СД диск з камер відео спостереження, а саме камери № 3 ІТТ Білоцерківського ВП, яка зберігається при кримінальному провадженні, слід зберігати при кримінальному провадженні; мобільний телефон марки «Нокіа» моделі 1110і з батареєю та сім картою мобільного оператора «Київстар», переданий за квитанцією № 157/2016 від 21.03.2016 р. на зберігання до камери схову Білоцерківського ВП, слід конфіскувати в доход держави.

ОСОБА_5 в ході досудового розслідування цього кримінального провадження, а саме №0001202 не затримувався. Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні не застосовувався.

Суд зазначає, що відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003123 від 03.08.2015 р., яке у Білоцерківському міськрайонному суді перебуває на стадії судового розгляду судом присяжних.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 345 ч.1, 345 ч.2 КК України і призначити йому покарання за:

ст. 345 ч.1 КК України із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн.;

ст. 345 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 6800 грн.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 6800 грн.

Речові докази: міліцейську формену куртку, яка передана за розпискою від 18.03.2016 р. ОСОБА_4 - вважати повернутою власнику; СД диск з камер відео спостереження, а саме камери № 3 ІТТ Білоцерківського ВП, яка зберігається при кримінальному провадженні - зберігати при кримінальному провадженні; мобільний телефон марки «Нокіа» моделі 1110і з батареєю та сім картою мобільного оператора «Київстар», переданий за квитанцією № 157/2016 від 21.03.2016 р. на зберігання до камери схову Білоцерківського ВП - конфіскувати в доход держави.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області