Справа № 357/7952/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/285/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 14.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
14 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Олександрівський замок» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2016 року про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И Л А:
18 березня 2016 року старший слідчий Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження № 0000171 шляхом накладення арешту на нерухомість, що є об`єктом будівництва, а саме: багатоповерховий житловий будинок «Олександрійський замок» (секція «В» « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») по АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці за кадастровим № :03:035:0021, який належить ОСОБА_9 РНОКПП НОМЕР_1 та заборону проведення будь-яких реєстраційних дій по вказаному об`єкту.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Білоцерківського ВПГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 13.01.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. 13.01.2014 року до Білоцерківського МВ звернувся з заявою гр. ОСОБА_10 про те, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Екобуд» (, вул.. Молодіжна буд. 34, м. Біла Церква Київської області), ОСОБА_11 вчинив привласнення і розтрату чужого майна в особливо великих розмірах.
Крім того, з заявами про вчинення ОСОБА_11 злочину в період часу з 20.01.2006 - 25.04.2008 до Білоцерківського МВ звернулися гр. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . У вказаних вище заявах та під час надання свідчень в якості потерпілих гр.гр. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_32

15.12.2014 року багатоповерховий житловий будинок «Олександрійський замок» (секція «В» «Г») по вул. Семашко в м. Біла Церква Київської області слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції в кримінальному провадженні № 0000171 визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2016 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт в рамках кримінальному провадження № 0000171 на об`єкт будівництва, а саме: багатоповерховий житловий будинок «Олександрійський замок» (секція «В» « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») по АДРЕСА_1 який розташований на земельній ділянці за кадастровим № :03:035:0021, який належить ОСОБА_9 РНОКПП НОМЕР_1 із забороною проведення будь-яких реєстраційних дій по вказаному об`єкту.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що є необхідність збереження даного об`єкту будівництва як речового доказу у даному кримінальному провадженні та те, що незастосування арешту до майна може призвести до його відчуження та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, директор ТОВ «Олександрівський замок» ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «Олександрівський замок».
Свої доводи апелянт мотивує тим, що слідчий суддя в своєму рішенні не зазначив та не встановлював обставини, щодо наявності у майна, багатоповерхового житлового будиноку «Олександрійський замок» (секція «В» «Г») по вул. Семашко б/н в м. Біла Церква Київської області ознак речового доказу для доведення складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.191, ч.1 ст.358 КПК України, в якому підозрюється ОСОБА_11 , що не являвся та не являється власником зазначеного майна, не встановлював обставин, які вказують, що даний об`єкт відповідає критеріям ст. 167 КПК України, а також що існує реальна небезпека знищення даного майна, як речового доказу.

Крім того, апелянт просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки ухвалу слідчого судді отримав лише 06.06.2016, так як остання була направлена за тією адресою за якою він не проживає з 29.04.2015, що підтверджується договором купівлі продажу нерухомого майна та відповідною відміткою в паспорті.

13.06.2016 на адресу апеляційної інстанції надійшла заява від заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_33 , який зазначив, що процесуальний керівник в даному кримінальному провадженні зайнятий в іншому судовому засіданні, а тому просив проводити розгляд без його участі, скаргу ОСОБА_9 просив залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду, якщо про це заявлено клопотання.

Враховуючи доводи апелянта про причини пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст..170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів судового провадження слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту на об`єкт будівництва, а саме: багатоповерховий житловий будинок «Олександрійський замок» (секція «В» «Г») по АДРЕСА_1 який розташований на земельній ділянці за кадастровим № :03:035:0021 прийшов до висновку про обґрунтованість такого арешту, який необхідний з метою збереження даного об`єкту будівництва як речового доказу у даному кримінальному провадженні.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки він зроблений з належним обґрунтуванням доведеності обставин, які підтверджують, що незастосування арешту може призвести до передачі чи відчуження вказаного у клопотанні незакінченого будівництва будинку.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що вказане майно належить ТОВ «Олександрівський замок», а не безпосередньо ОСОБА_9 не може бути безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання оскільки п.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про обґрунтованість поданого клопотання та правомірно застосував накладення арешту, а тому підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні і в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Поновити директору ТОВ «Олександрівський замок» ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Олександрівський замок» ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2016 року залишити без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

___________________ _____________________ ____________________