Справа№ 308/8077/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2016 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захистника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Так, 27.06.2016 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та знаючи, що вона не перебувала в м. Прага, Чеської Республіки в період з 20.06.2016 р. по 27.06.2016 p., та знаючи, що громадянин Німеччини ОСОБА_6 не уповноважував її правом користування транспортним засобом, з метою переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки «Ford Fiesta», 2001 року випуску, німецька реєстрація НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , як підставу для переміщення даного автомобіля через кордон, надала підроблене доручення на право користування вказаним транспортним засобом, завірене печатками нотаріуса «JUDr. Miluse Peterkova», видане 23.06.2016 в м. Прага, Чеської Республіки від ОСОБА_6 , власника транспортирного засобу.
Згідно відповіді нотаріуса ОСОБА_7 від 27.06.2016 за №11362- кб/11-21 стверджується, що вищевказане доручення є підробленим.
Відповідно до правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, при ввезенні транспортного засобу на митну територію України, його власник або уповноважена особа надає посадовій особі митниці ТЗ для здійснення митного огляду і подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним, реєстраційні документи на ТЗ та інші докумен ги.
Факт використання ОСОБА_5 підробленого доручення на право користування транспортним засобом підтверджується протоколом про порушення митних правил №1120/30500/16, запитом на ім`я нотаріуса ОСОБА_7 №07.70-20.3-3.21/471 1 та відповіддю на нього за №1 1362 кб/1 1-21, а також поясненням ОСОБА_5 , яка вказала, що вона усвідомлювала, що вищевказане доручення є підробленим та те, що вона не перебувала в м. Прага та жодного разу не бачила громадянина ОСОБА_6 та нотаріуса ОСОБА_7 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст, 358 КК України, а саме: «використання завідомо підробленого документа».
До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості укладеної 28.07. 2016 року в приміщенні прокуратури між прокурором та обвинуваченою Горват а.З про визнання винуватості з додержанням певних умов.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що підозрювана під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченій за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачена згідна. Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена підтвердила суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
Обвинувачена пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості вона повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнана; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ст.358 ч.4 КК України визнала повністю.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 358 ч.4 КК України - вірно.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , обвинувачена визнала свою вину повністю.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченої може сприяти покарання, не пов`язане з його ізоляцією від суспільства і призначає узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості .
За наведених обставин, угоду належить затвердити.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395,472, 473,474,475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Угоду - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винною за ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.)
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1