Справа № 522/3279/16-к
Провадження по справі за № 1-«кс»/ 522/4231/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_2 про надання тимчасового доступу, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, про надання тимчасового доступу до документів, тобто можливості оглянути та вилучити документи, а саме реєстраційну справу на автомобіль «HUMMER H3», 2006 року випуску, номер шасі: НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , яка зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучення оригіналів вказаних документів.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Одеської області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Допитаний під час досудового слідства як потерпілий ОСОБА_3 показав, що у 2013 ОСОБА_4 шахрайським шляхом заволодів належним йому автомобілем марки «Хамер Н3" 2007 року випуску, держ. номерним знаком НОМЕР_3 при наступних обставинах.

У серпні 2010 року ряд осіб, в тому числі і діючих співробітників МВС, в смт. Затока спробували викрасти його малолітнього сина ОСОБА_5 , 2007 року народження. За даним фактом прокуратурою Одеської області було порушено кримінальну справу, яку в подальшому направили для розслідування в слідчий відділ прокуратури області. На той час вказаний слідчий відділ очолював ОСОБА_4 . В один з днів вересня 2010 року йому на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_4 і запросив до себе в слідчий відділ, розташований по вул. Щорса. Там його провели в службовий кабінет ОСОБА_4 , що розташовувався на другому поверсі будівлі відділу. У ході бесіди ОСОБА_4 повідомив, що встановлені особи, які брали участь у викраденні його сина, троє з яких діючі співробітники міліції Київського, Малиновського та ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тоді ж ОСОБА_6 поінформував його, що за вказаними співробітниками міліції стоять більш серйозні особи, які організували викрадення його сина з метою отримання в подальшому грошового викупу. Також ОСОБА_4 заявив, що йому необхідна підтримка великих людей в м.Києві та згадував заступника Генерального прокурора України ОСОБА_7 . Тоді ж ОСОБА_4 пояснив, щоб справа швидко і якісно було розслідувана ОСОБА_4 потрібно 4-5 доларів США для поїздки в м. Київ.

У зв`язку з тим, що вирішувалося питання про притягнення всіх винних до кримінальної відповідальності і в цьому він був зацікавлений, тому що боявся повторного викрадення сина, то він погодився з цією пропозицією ОСОБА_4 і передав останньому в службовому кабінеті 4 тис. доларів США. Після поїздки до м. Києва ОСОБА_4 йому повідомив, що домовився з керівництвом Генеральної прокуратури України і що для подальшої роботи у кримінальній справі треба передати керівництву 10 тис. доларів США.

З цією вимогою ОСОБА_4 він теж змушений був погодитися, тому що боявся за життя і здоров`я сина. Ця розмова відбувалася в належному йому ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому по АДРЕСА_2 . В ході розмови він запитав ОСОБА_4 , як довго буде розслідуватися справа, на що ОСОБА_4 відповів, що слідство пройде швидко і що після їх розмови поставить керівництво прокуратури області до відома, що він з ними співпрацює. У ресторані він передав ОСОБА_4 необхідні 10 тис. доларів США. і картку зі 100% знижкою ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Приблизно через два тижні ОСОБА_4 знову викликав його до себе і заявив, що справу за викрадення сина зажадали в м. Києві в Генеральну прокуратуру України і щоб вони за скаргою одного з підозрюваних не припинили цю кримінальну справу, ОСОБА_4 заявив, що працівникам Генеральної прокуратури України необхідно завезти 15 тис. дол. США. На наступний день він приїхав на роботу ОСОБА_4 - в слідчий відділ і передав йому необхідні 15 тис. дол. США, які він зняв зі свого рахунку в банку « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Всього за 6-7 місяців він передав ОСОБА_4 близько 100 тис. доларів США. Потім він припинив давати йому гроші, тому що зрозумів, що ОСОБА_4 витягує з нього таким чином гроші. Крім того, за час спілкування з ОСОБА_6 він змушений був подарувати йому мисливську рушницю марки «Бенелі» вартістю 25 тис. дол. США, золоті командирський годинник, вартістю 7 тис. дол. США, 5-ть ноутбуків, три Айпади і т.д. Крім цього, на початку 2012 р ОСОБА_4 звернувся до нього з проханням надати для постійного проживання одну з його квартир. На той час ОСОБА_4 проживав в санаторії « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Так як на той час він був залежний від ОСОБА_4 розслідуванням справи з викрадення сина, він змушений був погодитися з вимогою останнього і надав ОСОБА_4 трикімнатну квартиру, розташовану в АДРЕСА_3 . У цій квартирі ОСОБА_4 зі своєю сім`єю - дружиною і двома дітьми, проживав до початку 2015 г. При цьому комунальні послуги по квартирі оплачував особисто він. Всі ці факти зможуть підтвердити сусіди. У 2012 р він придбав у дочки свого знайомого ОСОБА_8 автомобіль марки «Хамер Н3" 2007 р випуску, держномерний знак НОМЕР_4 за 35 тис. дол. США. Офіційно угоду з купівлі-продажу він не оформляв, як це і дозволяє законодавство України, а після передачі грошей, ОСОБА_8 віддала йому техпаспорт на автомобіль і дві пари ключів від автомобілю. Близько року він їздив на автомобілі і оформленням його на себе не займався. На той час у нього було три автомобілі - «Вольво», Інфініті »і« Мерседес ». У 2013 р ОСОБА_4 звернувся до нього з проханням дати покористуватися один з автомобілів, тому що ОСОБА_4 по роботі треба часто їздити, а особистого автомобіля немає. Тоді він дав ОСОБА_4 в тимчасове користування автомобіль «Хамер». При цьому він передав ОСОБА_4 ключі і техпаспорт на цей автомобіль. Зазначеним автомобілем «Хамер» ОСОБА_4 користувався з 2013 по грудень 2015 р. У 2013 році ОСОБА_4 попросив його оформити на останнього автомобіль «Хамер», тому що останній нібито часто їздить за кордон і виникають проблеми при його перетині. У цьому він йому відмовив, тому що йому це прохання тоді не сподобалося. Вже у 2014 р ОСОБА_4 йому повідомив, що під`їхав без нього до ОСОБА_8 і переоформив на себе його автомобіль. Коли він запитав його навіщо це зробив, то останній відповів, що так легше при постійних поїздках, але якщо він хоче, то ОСОБА_4 під`їде з ним до нотаріуса і переоформить автомобіль на нього. Він домовився з ним, що це вони зроблять пізніше, тому що хотів, щоб ОСОБА_4 закінчив кримінальну справу, але потім у ОСОБА_4 почалися на роботі неприємності і його звільнили. У ОСОБА_8 він з`ясував, що автомобіль ОСОБА_6 остання не переоформляла і нікуди з цього приводу з ОСОБА_4 не їздила. Як ОСОБА_4 зміг отримати техпаспорт на вказаний автомобіль на прізвище ОСОБА_4 , йому не відомо.

Допитана як свідок ОСОБА_9 показала, що приблизно у 2008 році вона придбала автомобіль «Hummer H3» 2006 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_5 . Зазначений автомобіль у 2011 році вона продала ОСОБА_3 за 35 000 доларів США. Автомобіль при цьому вона з обліку не знімала. У січні 2016 року, ОСОБА_3 повідомив її, що даний автомобіль шахрайським шляхом на себе оформив ОСОБА_4 . При цьому вона ніяких доручень ОСОБА_4 не надавала, автомобіль з обліку не знімала, ніяких документів з цього приводу не підписувала. Нікому дані дії здійснювати не доручала. Автомобіль вона передала ОСОБА_3 і була впевнена, що автомобіль знаходиться у нього у власності.

Враховуючи, що автомобіль HUMMER H3, 2006 року випуску, номер шасі : НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , є предметом кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди його вчинення, керуючись ст. ст. 170, 171 КПК України, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на вищевказаний автомобіль.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2016 клопотання слідчого було задоволено та судом накладено арешт на майно, а саме автомобіль HUMMER H3, 2006 року випуску, номер шасі : НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 .

Враховуючи вищевикладене, є достатні підстави вважати, що автомобіль HUMMER H3, 2006 року випуску, номер шасі : НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_4 на підставі підроблених документів, які мають значення доказів у кримінальному провадженні.

Документи, що стали підставою до перереєстрації автомобіля «HUMMER H3», 2006 року випуску, номер шасі : НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_1 та мають суттєве значення для встановлення обставин справи.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, вказані документи перебувають у володінні службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , існує реальна загроза вжиття заходів до попередження викриття службових осіб, шляхом зміни або знищення вищевказаних документів. Інформація, яка міститься в них не містить охоронювану законом таємницю.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до вищевказаних речей та документів, та можливості їх вилучення.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених підстав.

Заслухавши слідчого, а також дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, у випадку можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та у разі неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а також у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинні бути зазначені підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають чи можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Наявні у кримінальному провадженні матеріали дають достатні підстави вважати, що речі та документи, які перебувають у зазначеному в клопотанні приміщенні мають значення для кримінального провадження, оскільки іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, неможливо.

За таких обставин, є підстави, передбачені ст. 159-163 КПК України, для надання тимчасового доступу до зазначених у клопотанні документів.

Керуючись ст.ст.159-166 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_2 задовольнити.
Надати тимчасовий доступ до документів, а саме можливості оглянути та вилучити документи, а саме реєстраційну справу на автомобіль «HUMMER H3», 2006 року випуску, номер шасі: НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , яка зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучення оригіналів вказаних документів.

Відповідальні особи зобов`язані надати доступ та можливість вилучення прокурору відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_2 або оперативним співробітникам за дорученням слідчого зазначених речей та документів.

Встановити строк дії ухвали протягом одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

09.03.2016