УХВАЛА

11 листопада 2016 року м. Хмельницький
12 вересня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого відділу СУ ФРГУ ДФС у Хмельницькій області із заявою про повернення йому вказаного автомобіля, оскільки під час його огляду не виявлено слідів вчинення злочину, а спирт, який ОСОБА_5 перевозив, з салону автомобіля вилучений і зберігається поза його межами, автомобіль є єдиним джерелом заробітку для сім`ї ОСОБА_5 , якому не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, злочином не завдано зкоди.
На своє звернення ОСОБА_5 отримав відповідь за підписом старшого слідчого з ОВС вказаного вище підрозділу ОСОБА_4 (за вих.№1503/к22-01-23-3 від 03.10.2016), із змісту якої випливає, що автомобіль йому не буде повернено, оскільки він визнаний речовим доказом у вищезазначеному кримінальному провадженні.
Під час накладення арешту на автомобіль «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , в його салоні знаходилося 1500 л. подібної на спирт рідини і були достатні підстави вважати, що вказаний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПІК України щодо речового доказу. Проте під час його огляду будь яких інших слідів вчинення кримінального правопорушення не виявлено. На даний час спирт з салону вилучений і зберігається окремо. Повернення автомобіля ОСОБА_5 , на його думку не завдасть шкоди кримінальному провадженню, не вплине на об`єктивне розслідування, не перешкоджатиме встановленню істини та не потягне негативних наслідків. Крім того, будучи допитаним в ході слідства ОСОБА_5 дав показання щодо осіб, яким перевозив цей спирт. Незважаючи, що вони встановлені (анкетні дані, місце проживання), оскільки вони зверталися в слідчий відділ із заявою про повернення їм спирту, цих осіб не допитано, рішення у кримінальному провадженні щодо них і щодо ОСОБА_5 не прийнято, чим істотно порушено вимоги ст.28 КПК України щодо розумності строків кримінального провадження. Тому, з урахуванням наведених обставин ОСОБА_5 вважає, що в подальшому застосування арешту автомобіля «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , відпала потреба.
В судовому засіданні прокурор та слідчий заперечили проти задоволення клопотання ОСОБА_5 , оскільки в подальшому арешті вказаного транспортного засобу потреба не відпала.
В ході досудового розслідування встановлено, що 04 серпня 2016 року в смт. Вітівці Волочиського району працівниками УЗЕ в Хмельницькій області ДЗЕ НП України під керуванням ОСОБА_5 зупинено автомобіль «Рено мастер», н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого знаходилось близько 1500 літрів рідини, схожої на спирт, яку він перевозив без будь-яких документів.
Ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 08.08.2016 було накладено арешт на вказаний транспортний засіб, з метою збереження речового доказу, задня запобігання можливості його приховування, зникнення або відчуження, збереження його стану.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно зі ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3). Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11).
ОСОБА_5 у своєму клопотанні посилається на те, що на даний час відпала потреба у накладенні арешту на транспортний засіб, власником якого є його мати ОСОБА_6 , оскільки на даний час спирт вилучений із салону автомобіля «Рено мастер», н.з. НОМЕР_1 , який не містить на собі слідів скоєння злочину та який є єдиним джерелом доходу для родини ОСОБА_5 . Однак вказані доводи ОСОБА_5 були викладені ним і в апеляційній скарзі, в якій він також просив скасувати вищезазначену ухвалу слідчого судді від 08.08.2016, яка була залишена без зміни ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 17.08.2016.
Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, а також те, що чинним КПК України не передбачена можливість слідчого судді скасовувати ухвалу іншого слідчого судді, про що просить у своєму клопотанні ОСОБА_5 , крім того, апеляційним судом Хмельницької області вже були досліджені підстави, з яких ОСОБА_5 просить скасувати арешт майна, які були визнані необґрунтованими, останнім не доведено, що в подальшому відпала потреба в застосуванні арешту майна та доказів цього слідчому судді не надано, на даний час досудове слідство триває, інші підстави для скасування арешту, які не були відомі суду на час накладення арешту відсутні, тому у задоволенні клопотання ОСОБА_5 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя -
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2016 року на автомобіль «Рено мастер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя