АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/4334/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/395/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 та його представника в особі адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 березня 2016 року.

Цією ухвалою, за клопотанням слідчого Київського відділу ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0001689, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, накладено арешт на автомобіль «Mercedes - Benz ML 350» н.з. НОМЕР_1 2003 року випуску, сірого кольору, з двигуном № НОМЕР_2 та на свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 на вказаний автомобіль з зазначенням ідентифікаційного номера (номер шасі) НОМЕР_4 , шляхом заборони користування, розпорядження вказаним майном та з визначенням місця зберігання автомобіля спецмайданчик для тимчасового затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «інформ ресурси» та з долученням свідоцтва про реєстрацію автомобіля до матеріалів кримінального провадження № 0001689.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію, слідчий послався на те, що 16 березня 2016 року, при дослідженні цього автомобіля експертом сектору КДТЗ відділу ІТЕТЕ НДЕКЦ при ГУНП в Харківській області за адресою м. Харків, вул. Шевченка, 111 було виявлено, що номер кузова виготовлено з відхиленням від технологічних вимог заводу виробника, а за висновком експертного дослідження № 21/230/7841/33 від 16.03.2016 року ідентифікаційний номер автомобіля НОМЕР_4 , - не відповідав його первинному ідентифікаційному номеру НОМЕР_5 , а тому, як було зазначено у клопотанні, цей автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію на ім`я ОСОБА_7 відповідають критеріям, зазначеним у п.п. 1, 3 ч.2 ст. 167 КПК України, оскільки зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, в тому числі автомобіль як предмет цього правопорушення, будуть використані в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію на ім`я ОСОБА_7 , слідчий суддя послався на доведеність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, за існуванням розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення злочину та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, а арешт майна шляхом заборони користування та розпорядження цим транспортним засобом забезпечить запобігання можливості його пошкодження чи знищення.

Власник майна ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію, посилаючись на те, що він є добросовісним набувачем цього транспортного засобу, а наявність ризиків, які б перешкоджали йому користуватися та розпоряджатися автомобілем вважає не доведеною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав до задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

У розумінні положень ст. 170 КПК України, арешту може бути піддано майно за наявністю сукупності підстав та розумних підозр вважати що воно відповідає певним критеріям, зокрема може бути предметом, доказом злочину.

Встановлений за результатами експертного дослідження факт невідповідності ідентифікаційного номера автомобіля його первинному ідентифікаційному номеру та виготовлення дублюючої наклейки з ідентифікаційним номером автомобіля з відхиленням від технологічних вимог завода-виробника, свідчать про обґрунтованість висновку слідчого судді щодо достатності підстав та розумних підозр вважати його предметом і доказом злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

Констатація об`єктивності стверджень апелянта про перебування вказаного транспортного засобу у власності добросовісного набувача є передчасною, без належної досудової перевірки інформації щодо обставин його придбання.

Згідно наявним в матеріалах судового провадження відомостям, невідповідність ідентифікаційного номеру автомобіля його первинному ідентифікаційному номеру була виявлена в процесі процедури перевірки автомобіля за заявою ОСОБА_7 про зняття його з обліку для реалізації, що, у свою чергу, вказує на існування ризику відчуження автомобіля, як однієї з мотивацій необхідності його арешту.

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про доведеність стороною обвинувачення необхідності арешту майна, про яке йдеться в апеляційній скарзі, а тому, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 березня 2016 року про арешт автомобіля «Mercedes - Benz ML 350» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію цього автомобіля на ім`я ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді: