Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11-978/11 Головуючий в 1 інстанції Терещенко О.Є.
Категорія: ст. 115 ч.1 Доповідач Ковальова Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2011 року колегія судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді Ковальової Н.М.

Суддів: Буженко Н.В.,

ОСОБА_1

З участю прокурора - Чередніченко Є.Г.

засудженої - ОСОБА_2

потерпілої - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 січня 2011 року;

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судима, -

засуджена за ст. 118 КК України до одного року обмеження волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі відкритого типу, без ізоляції від суспільства, з обовязковим залученням до праці.

Строк покарання ОСОБА_2 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання. Зарахувати в строк призначеного судом покарання період перебування ОСОБА_2 під вартою з 15 лютого 2010р. по 08 червня 2010р., відповідно до вимог ст. 72 КК України.

Запобіжний захід залишено без змін підписка про невиїзд, до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання з речовими доказами.

Вирішено питання з витратами по справі.

Згідно до вироку, ОСОБА_2 засуджена за те, що 13.02.2010р. приблизно об 1700год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в будинку, розташованому по вул. Ушакова,95 в с. Василівка Каховського району Херсонської області, в ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, скоїла вбивство ОСОБА_4, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

Злочин ОСОБА_2 вчинено за наступних обставин:

13.02.2010р. ОСОБА_2 знаходилась за місцем мешкання у житловому будинку №95, розташованому по вул. Ушакова в с. Василівка Каховського району Херсонської області, разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 приблизно о 1600год. вони стали вечеряти, при цьому розпивали горілку. Через деякий час до них прийшла громадянка ОСОБА_5, і вони всі разом продовжили вживати горілку. Потім ОСОБА_2 почав сваритися і виганяти з будинку ОСОБА_5, при цьому висловлювався нецензурною лайкою. ОСОБА_2 намагалася заспокоїти його, а потім почала кричати на нього і ОСОБА_4 пішов до спільні. Там він роздягнувся і повернувся до кімнати, де сиділи ОСОБА_2 та ОСОБА_5, став знову лаятися та виганяти ОСОБА_5 ОСОБА_5 ОСОБА_2 знову стала намагатися заспокоїти його, почала заштовхувати його назад у кімнату, з якої він вийшов, але ОСОБА_4 відштовхнув її і завдав удару кулаком у обличчя, від чого ОСОБА_2 впала на підлогу. Після цього ОСОБА_4 став завдавати ОСОБА_2 удари ногами в область тулубу. Відчуваючи сильний фізичний біль, обороняючись від ударів чоловіка, ОСОБА_2 схопила зі столу кухонний ніж і завдала ним удари ОСОБА_4, чим спричинила останньому 7 ножових поранень в область шиї, грудної клітини, верхніх кінцівок, чим заподіяла ОСОБА_4 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №42к від 18.03.2010 року, діляться по характеру і ступеню тяжкості на такі групи:

група «а» - колото-різана рана на передній поверхні тулуба, по ходу раневого каналу, від якої мається пошкодження біля серцевої сумки і серця, 2500мл крові в плевральних полонинах, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя;

група «б» - колото-різані рани в область грудної клітини, раневі канали від яких знаходяться в межах мяких тканин грудної клітини, не проникаючи в черевну порожнину, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя;

група «в» - різані рани в області лівого ліктя і шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Смерть потерпілого ОСОБА_4 настала 13.02.2010р. на місці події від колото-різаної рани грудної клітини з ушкодженням серця, що супроводжувалось гострою кровотечею.

В апеляції прокурор зазначає, що на його думку, вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_2 є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у звязку з неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженої внаслідок мякості. Вказує, що судом не надано належної оцінки доказам скоєння ОСОБА_2 злочину за ст. 115 КК України і було безпідставно кваліфіковано дії засудженої за ст. 118 КК України, порушено вимоги КПК України, допущено суттєву неповноту, однобічність та необєктивність судового засідання. Вважає, що суд поклав в основу вироку версію захисту засудженої, які не підтверджуються матеріалами справи, що порушує вимоги ст. 367 КПК України. Призначене покарання є занадто мяким, що відповідно до ст. 372 КПК України є підставою для скасування вироку. Просить вирок відносно ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

У запереченні адвокат ОСОБА_6 наводить заперечення щодо апеляції прокурора та прохає вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляцію, засуджену ОСОБА_2, потерпілу ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_6, які вважали, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає, останнє слово засудженої, яка прохала вирок залишити без змін, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 органами досудового слідства обвинувачувалася у вчиненні умисного вбивства свого чоловіка ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних стосунків за ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні, як вбачається з вироку, це обвинувачення підтвердження не знайшло і дії ОСОБА_2 було перекваліфіковано на ст. 118 КК України.

Згідно із ч.3 ст.36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

У ст. 36 КК України говориться й про те, що дії по припиненню суспільно небезпечного посягання будуть правомірними, якщо вони зумовлені потребою негайного відвернення чи припинення посягання.

Посягання, щодо якого допускається необхідна оборона, має бути обєктивно суспільно небезпечним.

Суспільно небезпечне посягання для визнання його таким, від якого допустима необхідна оборона, має за своїм характером і ступенем суспільної небезпечності реально заподіювати чи створювати реальну загрозу заподіяння шкоди правом та інтересам, що охороняються законом, а відвернення чи припинення його вимагає заподіяння шкоди тому, ким вчиняються посягання.

При зясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані, поведінку нападника, зокрема: чи закінчилося посягання, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у вироку слід зазначити, в чому саме воно полягає.

Зазначені положення закону судом при розгляді справи повною мірою не враховані.

Суд не зясував, чи мала ОСОБА_2 реальну можливість ефективно відвернути суспільно небезпечне посягання іншими способами з завданням тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного припинення посягання.

При перекваліфікації дій ОСОБА_2 на ст. 118 КК України судом не дано належної оцінки таким даним, як первинні показання ОСОБА_2; - тому, що в день злочину вона разом із ОСОБА_4 вживала алкогольні напої; - знаряддю злочину; - кількості, характеру і локалізації поранень, чотири з яких нанесено спереду три в грудну клітину, одне в шию, де знаходяться життєво важливі органи, три з яких нанесено ззаду 1 колото-різана рана в лівій області грудної клітини, дві різані рани в області лівого ліктя, при цьому судом не вияснено механізм і спосіб їх утворення;

- відсутність будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_2 на тулубі;

- висновку стаціонарної комплексної судової психологічно-психіатричної експертизи; - показанням свідка ОСОБА_5

Крім того, суд, поклавши в основу вироку покази засудженої в суді, не перевірив належним чином її первинні показання на досудовому слідстві й не зясував причин зміни засудженою цих показів, та не зазначив у вироку в чому саме полягає перевищення меж необхідної оборони.

Виходячи з наведеного висновки суду про перекваліфікацію дій ОСОБА_2 з ч.1 ст.115 КК України на ст. 118 КК України слід визнати непереконливими та передчасними.

З огляду на зазначене, вирок підлягає скасуванню, а апеляція частковому задоволенню.

При новому судовому розгляді суду належить повно, всебічно і обєктивно дослідити всі докази по справі і постановити законне й обґрунтоване рішення.

Якщо при новому розгляді підтвердиться обвинувачення інкриміноване ОСОБА_2 досудовим слідством, то призначене їй покарання слід вважати мяким.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365;366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який брав участь у суді першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 січня 2011 року щодо ОСОБА_2 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді: