КП №278/3037/15-к

В И Р О К
Іменем України
15 жовтня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця призваного за мобілізацією до військової частини польової пошти НОМЕР_1 , розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
30 січня 2015 року на підставі Указу Президента України №15 від 14.01.2015 року ОСОБА_4 призваний до лав Збройних Сил України. Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 №80 від 07.07.2015 року солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , тобто відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу у Збройних Силах України.

Відповідно до ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Однак, солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, вичинив злочин при таких обставинах.

В ніч з 07 на 08 серпня 2015 року, під час вибуття у щорічну основну відпустку терміном 28 діб з 08.08.2015 року по 05.09.2015 року, ОСОБА_4 , перебуваючи у вагоні пасажирського потягу №126 сполученням Слов`янськ-Київ, який знаходився на залізничної станції «Полтава-Південна», що за адресою: м. Полтава, майдан Слави, 1, в період часу з 02 години 18 хвилин по 02 годину 30 хвилин, в порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, без дозволу, передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженого наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, незаконно придбав у подарунок від невстановленої слідством особи бойовий припас, а саме ручну наступальну гранату РГН, тобто вчинив незаконне придбання бойового припасу.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 08 серпня 2015 року близько 02 години 30 хвилин, перебуваючи у вказаному потягу на згаданій залізничній станції, поклав дану гранату РГН у свій рюкзак та діючи умисно, всупереч вищевказаним нормативно-правовим актам, без передбаченого законом дозволу, незаконно носив її при собі, подорожуючи громадським транспортом до місця свого проживання, а саме: до будинку АДРЕСА_1 , куди він прибув 10 серпня 2015 року близько 23 години, тобто вчинив незаконне носіння бойового припасу.

Прибувши за названою адресою свого проживання, близько 23 години ОСОБА_4 , діючи умисно, всупереч вищевказаним нормативно-правовим актам, не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно зберігав цей бойовий припас в пакеті на кухні вказаного домоволодіння до 09 годин 33 хвилин 11 серпня 2015 року, а саме до часу вилучення цієї гранати працівниками міліції в ході огляду місця події.

Відповідно до висновку експерта від 27.08.2015 року № 4/65 вилучена 11.08.2015 року у ОСОБА_4 граната є корпусом ручної наступальної гранати РГН, яка споряджена зарядом вибухової речовини, вибуховою речовиною бризантної дії Ф-ІХ-І, масою 90 грам. Об`єкт схожий на підривач УДЗ вилучений під час огляду місця полії домоволодіння ОСОБА_4 є засобом підриву - ударно-дистанційним підривачем типу УДЗ, які виготовлені промисловим способом. Корпус гранати РГН споряджений підривачем УДЗ являється ручною наступальною гранатою РГН.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та дав покази про те, яким чином він придбав, носив та зберігав за місцем свого проживання вищевказану ручну наступальну гранату.

Вина обвинуваченого у скоєному, іншими учасниками процесу не оспорюється.

За клопотанням прокурора підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що в даному випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчинені вказаного злочину доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненні інкримінованого злочину, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність тяжких наслідків від цього злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи особу ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, та всі пом`якшуючі покарання обставини, а саме визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття у вчиненому та відсутність тяжких наслідків від злочину, суд вважає, що останньому можливо застосувати ст. 69 КК України та призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене санкцією ч. 1 ст. 263 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 1228 грн. 80 коп. витрат на залучення експертів під час проведення вибухо-технічної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1228 грн. 80 коп. витрат на залучення експертів під час проведення вибухо-технічної експертизи.

Речові докази, а саме сорок осколків елементів, важіль та кільце з чекою, що знаходяться на зберіганні у камері речових доказів УМВС України в Житомирській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського району протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: