Ізяславський районний суд Хмельницької області
Справа № 1/2207/143/11
П О С Т А Н О В А

"28" вересня 2011 р. м. Ізяслав

28 вересня 2011 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Демчука П.В.,

при секретарі Островській В.Г.,

з участю прокурора Шнайдер М.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізяслава кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, зареєстрованого як фізична особа-підприємець, раніше не судимого.

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.172 ч.1, 366 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 обвинувачується органами досудового слідства в тому, що являючись з 29 листопада 2006 року зареєстрованим як фізична особа - підприємець та будучи наділений організаційно-розпорядчими обовязками, маючи право прийняття та звільнення з роботи працівників, являючись службовою особою, відповідальною за додержання трудового законодавства, під час здійснення підприємницької діяльності умисно допустив грубі порушення законодавства про працю, а також, будучи зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та здійснюючи підприємницьку діяльність з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування в м. Ізяславі, вчинив службове підроблення.

Так, з січня 2007 року і по даний час ОСОБА_1, здійснюючи підприємницьку діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування, в порушення вимог ст. ст. 43, 46, Конституції України, які встановлюють гарантії для реалізації прав громадян на працю та соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості і в інших випадках, передбачених законом, ст. ст. 24, 24-1 Кодексу законів про працю України, які передбачають обовязковість укладення письмового трудового договору між фізичною особою-підприємцем та найманими працівниками з його подальшою реєстрацією у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи у державній службі зайнятості за місцем свого проживання, ст. 48 Кодексу законів про працю України, ч. 2 ст. 30 Закону України Про оплату праці, з метою грубого порушення законодавства про працю, ухиляючись від сплати страхових внесків до фондів соціальної спрямованості та від сплати податків з доходів фізичних осіб із заробітної плати найманих працівників і єдиного податку, умисно не уклав в установленому порядку трудових договорів із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які, згідно з усних домовленостей з вказаним приватним підприємцем, фактично працювали у нього водіями, отримуючи заробітну плату без відображення її у бухгалтерській звітності.

Не уклавши трудової угоди з вищевказаними найманими працівниками, фізична особа - підприємець ОСОБА_1, всупереч вимогам Законів України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Податкового кодексу України і Про податок з доходів фізичних осіб, не сплачував податки з доходів фізичних осіб і страхові внески до фондів соціальної спрямованості.

Зокрема, фізична особа - підприємець ОСОБА_1, використовуючи без належного оформлення найману працю ОСОБА_2 у період з 01.11.2010 року і по 10.08.2011 року, не перерахував обовязкових платежів до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на суму 10,97 грн., Пенсійного фонду України 3392,96 грн., Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 26,7 грн. і Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності України 9,15 грн. У порушення ст. ст. 4, 7 Закону України Про податок з доходів фізичних осібі ст. ст. 162, 167, 168 Податкового кодексу України роботодавцем не відраховано за використання найманої праці ОСОБА_2 до бюджету податку з доходів з фізичних осіб з його заробітної плати на суму 1460,65 грн.

Також, використовуючи у період з 01.11.2010 року і по 10.08.2011 року без належного оформлення найману працю ОСОБА_3, він не перерахував обовязкових платежів до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на суму 10,97 грн., Пенсійного фонду України 3392,96 грн., Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 26,7 грн. і Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності України 9,15 грн. У порушення ст. ст. 4, 7 Закону України Про податок з доходів фізичних осібі ст. ст. 162, 167, 168 Податкового кодексу України роботодавцем не відраховано за використання найманої праці ОСОБА_3 до бюджету податку з доходів з фізичних осіб з його заробітної плати на суму 1362,4 грн.

У результаті неукладення письмових трудових договорів з найманими працівниками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та виплати заробітної плати в конвертахОСОБА_2 з 01.11.2010 року і по 10.08.2011 року, а з ОСОБА_3 з 01.11.2010 року і по 10.08.2011 року, фізична особа підприємець ОСОБА_1, умисно, грубо порушуючи законодавство про працю, позбавив можливості останніх користуватись передбаченими законодавством про працю правами, та унеможливив контроль з боку державних органів за дотриманням їх реалізації.

Крім того, зазначені працівники втратили право на зарахування їм відпрацьованого за вказаний період робочого часу в трудовий і пенсійний стаж, а також на гарантований державою за рахунок сплати роботодавцем загальнообовязкових страхових внесків соціальний захист.

Окрім цього, ОСОБА_1, являючись службовою особою відповідальною за додержання трудового законодавства, умисно допустив порушення вимог трудового законодавства, зокрема:

- ст. ст. 21, 24, 24/1 КЗпП України, якими, передбачено укладення трудового договору між працівником і фізичною особою в обовязковому порядку в установленій письмовій формі та здійснення у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи його реєстрацію у державній службі зайнятості за місцем проживання;

- ст. 48 КЗпП України, якою передбачено внесення запису про роботу до трудових книжок найманих працівників;

- ч.2 ст. 30 Закону України Про оплату праціщодо забезпечення здійснення законодавчо установленого обовязку здійснювати достовірний облік виконуваної працівниками роботи (обліку робочого часу) та обліку витрат на оплату праці;

Так, ОСОБА_1 всупереч вказаним нормам умисно не уклав в установленому порядку трудові договори із найманими працівниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в центрі зайнятості не зареєстрував, ведення трудових книжок вказаним працівникам не забезпечив. При цьому роботодавець ОСОБА_1 не забезпечив здійснення законодавчо встановленого обовязку здійснювати достовірний облік виконаної найманими працівниками роботи та не забезпечив ведення обліку витрат на оплату праці.

Крім того, 17.01.2011 року ОСОБА_1 умисно склав і подав до Ізяславської міжрайонної державної податкової інспекції звіт форми 1 ДФ податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2010 року, в який вніс завідомо неправдиві відомості про те, що в нього працювали ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в той час як в нього, крім вказаних працівників, в даному звітному періоді працювали також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Такі ж порушення він допустив 07.04.2011 року і 10.05.2011 року при подачі звітності до Ізяславської міжрайонної державної податкової інспекції форми 1 ДФ за 1 квартал 2011 року та 04.07.2011 року - за 2 квартал 2011 року.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 повністю визнав вину у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.172 ч.1, 366 ч.1 КК України та подав суду заяву про застосування до нього Закону України Про амністію у 2011 роцівід 08 липня 2011 року, оскільки на його утриманні перебуває неповнолітній син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до п.вст. 1 Закону України Про амністію у 2011 роцівід 08 липня 2011 року, який набрав чинності 28 липня 2011 року, належить звільнити від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, або дітей-інвалідів незалежно від їх віку.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше вчинив умисний злочин середньої тяжкості, на день набрання чинності Законом України Про амністію у 2011 році не позбавлений батьківських прав, має сина, якому не виповнилося 18 років, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у відповідності до п.вст. 1 Закону України Про амністію у 2011 роцівід 08 липня 2011 року.

Речові докази - податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку форми 1 ДФ - підлягають поверненню до Ізяславської міжрайонної державної податкової інспекції в Хмельницькій області.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звільнити від кримінальної відповідальності передбаченої ст.ст.172 ч.1, 366 ч.1 КК України на підставі п.вст.1 Закону України Про амністію у 2011 роцівід 08 липня 2011 року.

Речові докази податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку форми 1 ДФ за період 4 кварталу 2010 року, 1 та 2 кварталу 2011 року повернути Ізяславській міжрайонній державній податковій інспекції в Хмельницькій області.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя П.В.Демчук