В И Р О К
іменем України
"13" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0012202 від 14.08.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Марганець Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, офіційно непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.302ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 13.08.2015 року, приблизно о 00 годин 05 хвилин, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , з метою звідництва для розпусти, на прохання ОСОБА_7 про замовлення повії для надання сексуальних послуг ОСОБА_8 зателефонувала, приблизно о 01 годині 07 хвилин, за телефонним номером НОМЕР_1 , який є рекламним для надання інтимних послуг, при цьому домовилась про замовлення молодої дівчини для надання за грошову винагороду послуг інтимного характеру ОСОБА_8 . В подальшому, повія ОСОБА_9 , приїхала за адресою: АДРЕСА_3 , де надала за винагороду ОСОБА_8 послуги інтимного характеру, за що отримала грошову винагороду у розмірі 500 гривень.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.302 України як вчинення звідництва для розпусти.

09 січня 2015 року між прокурором прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_5 , якому відповідно до вимог ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0012202, та підозрюваною ОСОБА_6 в порядку, передбаченому положеннями ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_6 за ст.302ч.1 КК України, при цьому підозрювана ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинна понести за вчинене нею кримінальне правопорушення, а саме за ст.302ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (пятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи, в порядку встановленому п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.

Захисник та обвинувачена в судовому засіданні також просили вказану угоду, укладену з прокурором, затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачена ОСОБА_6 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.302ч.1 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, при цьому зазначила, що здатна реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Крім того, злочин, передбачений ст.302ч.1 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнала себе винуватою, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваною ОСОБА_6 , відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, вчинила звідництво для розпусти, а тому її дії підлягають кваліфікації за ст.302ч.1 КК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази у справі, а саме: грошові кошти у розмірі 400 гривень, мобільний телефон «LG», ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім-картою абонентського номеру НОМЕР_3 , що передані на зберігання під розписку ОСОБА_6 слід залишити у власності ОСОБА_6 ; мобільний телефон «Lenovo» А706 білого кольору, з сім-картками абонентських номерів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , що передані на зберігання під розписку ОСОБА_9 слід залишити у власності ОСОБА_9 ; грошові кошти у сумі 1020 гривень, передані на зберігання під розписку ОСОБА_7 слід залишити у власності ОСОБА_7 ; 4 гумових презерватива та 4 відкриті упаковки, які передані на зберігання в камеру схову Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві слід знищити.

Керуючись вимогами ст.ст.314ч.1, 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 грудня 2015 року у кримінальному провадженні за №1-кп/755/145/16, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0012202 від 14.08.2015 року, укладену між прокурором прокуратури Дніпровського району ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_6 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.302ч.1 КК України, та призначити їй за цей злочин узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 09 грудня 2015 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 (пятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в доход держави.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази у справі, а саме: грошові кошти у розмірі 400 гривень, мобільний телефон «LG», ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім-картою абонентського номеру НОМЕР_3 , що передані на зберігання під розписку ОСОБА_6 слід залишити у власності ОСОБА_6 ; мобільний телефон «Lenovo» А706 білого кольору, з сім-картками абонентських номерів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , що передані на зберігання під розписку ОСОБА_9 слід залишити у власності ОСОБА_9 ; грошові кошти у сумі 1020 гривень, передані на зберігання під розписку ОСОБА_7 слід залишити у власності ОСОБА_7 ; 4 гумових презерватива та 4 відкриті упаковки, які передані на зберігання в камеру схову Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві слід знищити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Вирок може бути оскаржено, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: