Справа № 191/2803/13-к
Провадження № 1кп/201/294/2015
УХВАЛА
5 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 0000641 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жданово Солонянського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 364 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Стаханов Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289,ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Солоне Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Юрківці Немерівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_11

обвинувачені ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

захисники ОСОБА_12

ОСОБА_13

ОСОБА_14

ОСОБА_15

ОСОБА_16

ОСОБА_17

захисник потерпілого ОСОБА_18

ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, так як ризики, визначені ст. 177 КПК України фактично відсутні. Зокрема, немає даних про те, що він буде переховуватись від суду, може знищити якісь документи, впливати на свідків і потерпілого, перешкодити кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, він перебуває під вартою тривалий час, у березні 2015 року одружився і ІНФОРМАЦІЯ_6 у нього народився син, він має зареєстроване місце проживання, йому гарантоване працевлаштування на ТОВ «Привільнянський ХЗП», а отже його перебування під домашнім арештом в нічний час зможе забезпечити належну процесуальну поведінку. Також обвинувачений пояснив, що відносно нього застосовується фізичне насильство з боку працівників СІЗО про що ним заявлялось у клопотанні про забезпечення заходів безпеки. Судом дане клопотання не вирішено, а прокуратурою не вчинено жодних дій для з`ясування обставин отримання обвинуваченим тілесних ушкоджень. Тому зміна запобіжного заходу на домашній арешт може слугувати заходом забезпечення безпеки відносно обвинуваченого. Також в своєму клопотанні обвинувачений зазначив практику Європейського Суду, згідно якої суди належним чином не вмотивовують в своїх рішення підстави для тримання під вартою обвинуваченого.

Інші обвинувачені та захисники підтримали клопотання та просили задовольнити його, а захисник потерпілого та прокурор заперечували проти його задоволення, посилаючись на те, що наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме:

- міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, який має зареєстроване місце проживання, одружений та має малолітнього сина;

- наявність гарантійного листа про працевлаштування обвинуваченого в разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який;

- те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 364 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні цих злочинів, які є умисними тяжкими і особливо тяжким, в тому числі корисливими і вчиненими у складі організованої злочинної групи, із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих;

- обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті та розмір майнової шкоди у завдані якого обвинувачується ОСОБА_5 .

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків визначених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-можливість обвинуваченого переховатись від суду з метою уникнення можливої відповідальності за вчинення тяжких і особливо тяжкого злочинів;

-можливість незаконного впливу на потерпілих і свідків з метою спотворення обставин злочину, так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що свідчить про можливість впливу на вказаних осіб.

Враховуючи всі вищевикладені обставини, зокрема і те, що обвинувачений одружився і став батьком вже в умовах перебування під вартою, суд приходить до висновку про те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить процесуальну дисципліну обвинуваченого ОСОБА_5 та не усуне наявність ризиків визначених ч. 1, 3 ст. 177 КПК України.

Посилання обвинуваченого на зміну запобіжного заходу з метою убезпечення його від протиправних дій працівників СІЗО не може бути прийнято судом до уваги як підстава для зміни запобіжного заходу, так як зміна запобіжного заходу може спровокувати ризики, які встановлені судом.

Посилання обвинуваного на практику Європейського суду, наведену в його клопотанні, суд приймає до уваги, однак звертає увагу на те, що рішення Суду, зазначені в клопотанні обвинуваченого стосуються обставин, коли суди не обґрунтовували в своїх рішення про продовження тримання під вартою обвинуваченого наявність ризиків, в той час як в даному судовому засіданні ризики встановлені і суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не здатен їх нівелювати.

В той же час, суд приймає до уваги той факт, що прокуратурою Дніпропетровської області не вчинено жодних дій направлених на ефективне розслідування фактів отримання тілесних ушкоджень обвинуваченим, однак ця обставина не може вважатись вирішальною при визначенні виду запобіжного заходу з огляду на обставини, викладені судом вище.

На підставі викладеного, керуючись ст.194, 201 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.
Головуючий-суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3