Справа № 314/64/15-к Провадження № 1-кс/314/30/2015

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.01.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 по матеріалу досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002024 від 27.12.2014 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Охримівка, Якимівський район, Запорізька область, гр. України, що має середньо-технічну освіту, одруженого, не працюючому, до обмеження волі мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який відбуває покарання в Дружелюбівсьму ВЦ №1 УДПтС України в Запорізькій області, раніше судимого:

- 15.08.1997 року за ч. 3 ст. 81, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою на 1 рік 6 місяців;

- 13.07.1999 року за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42, ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 21.05.2002 року за ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 71, ч. 4 ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 20.12.2002 року за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 04.07.2007 року за ч. 2 ст. 310, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 26.12.2007 року за ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 19.02.2013 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі, -

ВСТАНОВИВ:
06 січня 2015 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В клопотанні зазначено, що засуджений до обмеження волі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Вільнянського слідчого ізолятора УДПтС України в Запорізькій області до Дружелюбівсьго ВЦ №1 УДПтС України в Запорізькій області для відбуття покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.02.2013 року, прибув 26.12.2013 року. Цього ж дня ОСОБА_6 був ознайомлений під розписку з «Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» (наказ № 275 від 25.12.2003 року), порядком і умовами відбування покарання у вигляді обмеження волі (ст. 59 КВК України від 2003 року), а також попереджений про дисциплінарну та кримінальну відповідальність за скоєння правопорушень (ст.ст. 68, 69 КВК України, ст. 390 КК України).

Не беручи до уваги вищевикладене, 27.12.2014 року, приблизно о 12-00 годині, ОСОБА_6 , будучи особою засудженою до обмеження волі, маючи умисел на самовільне залишення місця обмеження волі, знаходячись на підприємстві Дружелюбівсьго ВЦ №1 УДПтС України в Запорізькій області - СТФ «Новософіївка», розташоване в с. Новософіївка, Вільнянського району, Запорізької області, направився пішим ходом до торгівельного магазину, розташованого у вказаному населеному пункті, де придбавши, а згодом і вживши алкогольні напої, пішов до міста Вільнянськ Запорізької області з метою подальшого переїзду до смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області.

При цьому, 27.12.2014 о 20-45 годині, за результатами вжитих першочергових розшукових заходів службовими особами Дружелюбівського ВЦ №1 УДПтСУ в Запорізькій області, засудженого ОСОБА_6 було виявлено та затримано за адресою: АДРЕСА_3 , після чого повернуто до місця відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, тобто: «самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою, засудженою до обмеження волі».
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_6 , та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання та обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Подане слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 177, 184 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання в межах наданих суду доказів, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_6 , є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002024 від 27.12.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України.

06.01.2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0002024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим у клопотанні та доданих документів доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_6 будучи особою засудженою до обмеження волі та відбуваючи вказане покарання, вчинив самовільне залишення місця обмеження волі, чим скоїв злочин середньої тяжкості, за який, санкцією ч. 1 ст. 390 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років.

Крім цього, необхідно взяти до уваги те, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_6 , відбуваючи покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став, і самовільно залишив місце обмеження волі, після чого зник у невідомому напрямі, також усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, яке може бути приєднано до невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, підозрюваний ОСОБА_6 , з урахуванням встановлених обставин, переховувався від службових осіб виправного центру, до правоохоронних органів не звернувся, а також, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків ні з ким не підтримує, має схильність до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки раніше неодноразово був засуджений за вчинення злочинів і відбував покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про асоціальну поведінку останнього, слідчий суддя, вважає доцільним задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 184,193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 за погодженням прокурора прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.390 КК України ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

ОСОБА_6 , взяти під варту негайно із залу суду.

Строк тримання під вартою обчислювати з 06.01.2015 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 06.03.2015 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

06.01.2015

06.01.2015