Справа № 456/3282/15-к
Провадження № 1-кс/456/487/2015
УХВАЛА
іменем України
"20" серпня 2015 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
адвоката ОСОБА_3
з участю прокурора ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за скаргою ОСОБА_6 про бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого автомобіля та зобов`язати ОСОБА_5 повернути автомобіль власнику, суд
31. 07. 2015 року до суду поступила скарга ОСОБА_6 , який просить зобов`язати слідчого ОСОБА_5 , прокурора Стрийської міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 повернути у власність автомобіль Мітцубісі Пажеро Вагон д.н.з НОМЕР_1 , оскільки ДТП за участю вказаного автомобіля мала місце 25 травня 2015 року, проведені усі слідчі дії та відповідні експертизи, повідомлення про підозру нікому не вручено, автомобіль потребує відповідного ремонту, нищиться, оскільки через дах опади попадають у салом, тобто неналежне зберігання його власності, та й втрачає доходи від бізнесу, оскільки вказаний автомобіль безпідставно перебуває на штрафплощадці під відкритим небом без належного збрігання, йому незаконно відмовлено уповерненні власності, доказа про визнання речовим доказом йому не вручено, як і постанову про вилучення.
12.08.2015 року в суді ОСОБА_7 та його довірена особа, адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримали, просять її задовольнити, зобов`язати слідчого повернути йому пошкоджений автомобіль, який незаконно нищиться на площадці, а він втрачає доходи по вині слідчого ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_4 , вимушений буде виставити спричинену шкоду не тільки від ДТП, а й від незаконного трьохмісячного тримання вказаого автомобіля, який втрачає вартість та нищиться.
В суді слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 просять відмовити в задоволенні скарги, оскільки автомобіль визнаний речовим доказом, хоча представити постанову та відповідний реєстр у матіріалах справи слідчий не зміг, ствердив суду, що такої постанови ним ще не прийнято, як і не оголошено нікому підозру, хоча проведені усі необхідні експертизи, однак йому необхідно оглянути ще днище вилученого автмобіля, запевнив суд, що він це виконає протягом сьогоднішнього дня. Не заперечує проти повернення автомобіля пошкодженого, ствердив, що дійсно нищиться він на відкритій штрафній площадці близько трьох місяців.
Дослідженими по справі матеріалами скарги ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_3 , оглянутими в суді матеріалами досудового слідства доведено, що скарга піставна, підлягає до задоволення.
Як вбачається із обставин пригоди та матеріалів справи, 25 травня 2015 року мій дядько ОСОБА_8 , керував моїм автомобілем марки «MITSUBISHI PAJERO WAGON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить мені на праві приватної власності, виїжджаючи на автодорогу «Київ-Чоп» мав намір їхати в напрямку м.Сколе, та виїхавши уже на свою смугу зіткнувся із автомобілем марки «Мерседес Спрінтер» який в`їхав йому у ліву бокову сторону мого автомобіля. В наслідок даної ДТП водій автомобіля «Мерседес Спрінтер» ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження.
На місце події прибула слідчо-оперативна група Стрийського МВ ГУМВС україни у Львівській області.
Після огляду місця ДТП автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO WAGON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належний мені на праві приватної власності було вилучено та поміщено на територію колишнього Стрийського РВ ГУМВС України у Львівській області де останній зберігається на даний час.
Жодних документів, які б свідчили про законність вилучення в нього належного автомобіля мені надано не було. Враховуючи те, що вилучений автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO WAGON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 без належної правової підстави незаконно утримується слідчим та не вживаються жодних дій щодо негайного його повернення мені, як законному володільцю.
Мною 24.07.2015 року в рамках розслідування кримінального провадження було скеровано на адресу слідчого СВ Стрийського МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 відповідну заяву щодо повернення вище вказаного автомобіля який незаконно утримується.
До справи долучено відповідь слідчого ОСОБА_5 від 29.07.2015 року про те, «що повернення автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO WAGON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є неможливе оскільки він визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні», однак у справі така постанова відсутня.
Жодних документів всупереч вимогам п. 4 ст. 165 КПК України ( постанови слідчого, ухвали суду), які б свідчили про законність вилучення в скаржника належного автомобіля надано не було, окрім цього власник ніякої дорожньо - транспортної пригоди не скоював а тому незаконно та безпіставно вилучено в строки, якіслідчий рахує з повідомлення про підозру, а такої ще нікому не оголошено на час слухання аної скарни. А тому вважаю, бездіяльність слідчого СВ Стрийського МВ ГУМВС України у Львівської області ОСОБА_5 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля «MITSUBISHI PAJERO WAGON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 протиправною та такою, що порушує право власності.
Статті 237 ч.7 КПК України встановлено, що вилучене у ході огляду місця
пригоди майно вважається тимчасово вилученим, тому відповідно до вимог частини 5 статті 171 КПК України слідчий зобов`язаний за погодженням з процесуальним прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення транспортного засобу звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт зазначеного майна. У разі неподання слідчому судді клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зазначене майно негайно повертається особі, у якої його було вилучено у відповідності до вимог частини 5 статті 171 КПК України, що в даному випадку зроблено не було.
Якщо тимчасовий доступ до належного скаржнику автомобіля у вигляді застосування такого засобу кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів був застосований за ухвалою слідчого судді, то на даний час такий строк слив.
Оскільки відповідно до вимог п. 7 ст. 164 КПК України, роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за № 223-558/04-13 від 05.04.2013 року « Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», а саме параграфу 11 п. 2 « строк тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, відсторонення від посади не може становити більше двох місяців, а строк дії тимчасового доступу до речей і документів більше одного місяця».
« Сплив строку дії ухвали про застосування заходу забезпечення кримінального провадження свідчить про припинення цього заходу забезпечення та поновлення прав і свобод особи, щодо якої він застосувався або інтересів якої стосувався».
Оскільки автомобіль було вилучено з його володіння 25 травня 2015 року, причому не надано власнику ні скаржнику копії протоколу вилучення, протоколу огляду ТЗ, ні копії ухвали слідчого судді, та навіть за наявності такої ухвали місячний термін законного тримання автомобіля сплив 25 червня 2015 року.
Тобто, з 25 червня 2015 року по даний час власник та скаржник незаконно обмежені в праві користуватися та розпоряджатися власним майном, тобто належним транспортним засобом.
А тому подальше утримання автомобіля «MITSUBISHI PAJERO WAGON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є незаконним та суттєво обмежує права та інтереси гарантовані Конституцією України та чинним КПК України.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до приписів ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. До таких заходів забезпечення кримінального провадження відносяться: тимчасовий доступ до речей і документів; тимчасове вилучення майна; арешт майна.
Статтею 132 КПК України закріплено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05.04.2013 № 223-558/0/4-13 наголошено на тому, що слід зважати, що лише з дозволу та на підставі ухвали слідчого судді проводяться процесуальні дії, під час яких має місце суттєве тимчасове обмеження прав та інтересів осіб.
До переліку таких дій, крім негласних слідчих (розшукових), належать окремі слідчі (розшукові) дії, більшість заходів забезпечення кримінального провадження й інші процесуальні дії, а саме: привід (ч. 2 ст. 140 КПК); накладення грошового стягнення (ч. 2 ст. 144 КПК); тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом (ч. 2 ст. 148 КПК); відсторонення від посади (ч. 2 ст. 154 КПК); тимчасовий доступ до речей і документів (ч. 2 ст. 159 КПК); арешт майна (ч. 2 ст. 170 КПК); запобіжні заходи (ч. 4 ст. 176 КПК); знищення, передача для технологічної переробки або для реалізації речових доказів за відсутності згоди власника (ч. 6 ст. 100 КПК); обшук (ч. 2 ст. 234 КПК); огляд житла чи іншого володіння особи за відсутності добровільної згоди особи, яка ним володіє (ч. 2 ст. 237 КПК); слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, за відсутності добровільної згоди особи, яка ним володіє (ч. 5 ст. 240 КПК); примусове відібрання біологічних зразків для експертизи (ч. 3 ст. 245 КПК); примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи (ч. 3 ст. 242, ч. 2 ст. 509 КПК) тощо.
Вилучений в мене, як законного володільця, під час проведення слідчої дії - огляду місця події, автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO WAGON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в розумінні приписів ч. 7 ст. 237, ч. 1 ст. 167 КПК України вважається тимчасово вилученим майном, оскільки я, як законний володілець, фактично позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним автомобілем до вирішення питання про арешт цього автомобіля або його повернення.
Слід звернути увагу й на те, що серед вимог, які ставить КПК до порядку проведення тимчасового вилучення майна відповідно до ч. 3 ст. 168 КПК України це те, що слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.
Однак, наскільки мені відомо слідчим СВ Стрийського МВ ОСОБА_5 вказаний протокол взагалі не складався, що є грубим порушенням ч. 3 ст. 168 КПК України і такий протокол мною чи водієм взагалі не підписувався.
Статтею 169 КПК України передбачено підстави припинення тимчасового вилучення майна. Так, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Так, відповідно до приписів ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Також, виходячи з приписів ч. 6 ст. 173 КПК України майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено у випадку, якщо слідчий суддя не постановить ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна у строк не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання.
Враховуючи те, що на даний час відсутня відповідна ухвала слідчого судді про арешт автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO WAGON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , то в слідчого відсутні правові підстави для утримання вказаного автомобіля, а також повне ігнорування моїх законних вимог щодо негайного повернення мені, як законному володільцю, вказаного автомобіля, вбачається бездіяльність слідчого, яка полягає в тому, що слідчим всупереч вимогам Закону, не вчиняється жодних дій для повернення вказаного автомобіля законному володільцю.
Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так, на виконання ч. 4 ст. 168 КПК України Кабінетом Міністрів України було винесено постанову від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».
Вказаною постановою було затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження /надалі за текстом - Порядок/.
Відповідно до п. 27 Порядку схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.
Пунктом 32 Порядку прямо вказано на те, що фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Граничний розмір таких витрат не може перевищувати суми, обчисленої на підставі первинних документів, які підтверджують витрати.
Крім цього, звертаю увагу суду й на те, що мій дядько ОСОБА_8 , в даному кримінальному провадженні є свідком, а автомобіль на праві приватної власності належить мені, а я не маю жодного відношення до вище вказаного кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 168,169, 171, 173, 303, 304 КПК України; ст. 41 Конституції України; ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року; Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»; ст.ст. 321, 396 ЦК України; суд-
УХВАЛИВ
Скаргу задовольнити.
Визнати та припинити протиправну бездіяльність слідчого СВ Стрийського МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO WAGON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
Зобов`язати слідчого СВ Стрийського МВ ГУМВС України у Львівської області ОСОБА_5 , повернути, як законному володільцю ОСОБА_6 автомобіль «MITSUBISHI PAJERO WAGON» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який було тимчасово вилучено 25 травня 2015 року.
Судові витрати залишити за сторонами.
Ухвала не оскаржується.
Суддя: ОСОБА_1