Справа № 368/1187/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1312/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 23.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
23 жовтня 2015 року. м. Київ.

Суддя апеляційного суду Київської області ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу державного обвинувача по справі - прокурора Кагарлицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 18 вересня 2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч.4 ст. 70, ст. ст. 75, 76, того ж Кодексу, до 4 років позбавлення волі , умовно -

в с т а н о в и в :

Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 18 вересня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70, цього ж Кодексу, до 4 років позбавлення волі. Відповідно до вимог ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки згідно зі ст. 76 КК України. Зазначено також у вироку, що на підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_4 покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 17 червня 2015 року у виді штрафу виконувати самостійно.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу прокурора приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, а тому її слід залишити без руху.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Виходячи з положень даної норми закону, доводи, які наведені в апеляційній скарзі щодо неправильності судового рішення повинні бути обґрунтовані із наведенням доказів в підтвердження доводів, висновки апеляції, прохання повинні відповідати наведеним доводам і узгоджуватись з вимогами законодавства.

Однак в той час коли в мотивувальній частині апеляції ставиться питання про скасування вироку в зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого то в прохальній частині знову вказується на необхідність застосувати щодо обвинуваченого ст. 75 КК України і призначити йому покарання умовно, як це і було зроблено судом 1 ї інстанції. Зазначаючи в мотивувальній частині апеляції на необґрунтованість висновків суду, щодо визнання пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в прохальній частині прокурор вказує лише необхідність призначення більш суворого покарання, зазначаючи при цьому, що в іншій частині вирок необхідно залишити без змін. Заявлене прокурором клопотання про необхідність дослідження частини доказів не кореспондується з вимогами ст. 404 КК України відповідно до якої суд апеляційної інстанції може досліджувати докази лише за наявності певних умов.

Таким чином мотивувальна та прохальна частина апеляції є суперечливими, що не дає можливості суду апеляційної інстанції визначитись з обґрунтованість доводів прокурора щодо незаконності судового рішення та позбавляє можливості прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу (вимоги до апеляційної скарги) постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

За таких обставин та керуючись ст. 399 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державного обвинувача по справі - прокурора Кагарлицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 18 вересня 2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч.4 ст. 70, ст. ст. 75, 76, того ж Кодексу, до 4 років позбавлення волі , умовно - залишити без руху.

Встановити прокурору строк протягом 5 днів з дня отримання ухвали на усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2