Справа № 171/564/14-к
У х в а л а

03 березня 2014 року слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове винесене в кримінальному провадженні № 0000277 слідчим слідчого відділення Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Апостолівського району ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

встановив:

03 березня 2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Апостолівського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 01.03.2014 року близько 03 год. ОСОБА_6 в багажному відділені автомобіля ВАЗ-2103, р/н НОМЕР_1 , привіз гр. ОСОБА_7 в лісосмугу, що розташована поблизу мосту через канал «Дніпро-Кривий Ріг», для з`ясування стосунків. Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_6 на ґрунті неприязнених відносин, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, дістав з внутрішньої кишені ніж та наніс один удар ОСОБА_7 в область шиї зліва та два удари в спину тулуба, в результаті чого ОСОБА_7 впав спиною на землю, а ОСОБА_6 , продовжуючи свій умисел, наніс ножем ще два удари в область грудної клітки та черева ОСОБА_7 , після чого замотав тіло ОСОБА_7 в одіяло та з мосту вкинув ОСОБА_7 у воду, а сам з місця злочину зник.

За даним фактом 01 березня 2014 року розпочато кримінальне провадження № 0000277 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець м. Апостолове Дніпропетровської області.

01.03.2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується протоколом огляду місця події та трупа, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , протоколами слідчого експерименту, в ході якого підозрюваний показав місце вчинення злочину та механізм нанесення ножових поранень, а також місце знаходження речей, які він викинув після скоєння злочину.

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років.

01 березня 2014 року об 11 год. 55 хв. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 затриманий та поміщений до ІТТ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п. 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, що свідчить про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали дане клопотання та просять його задовольнити.

Захисник просить обрати більш м`який запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 , оскільки останній є приватним підприємцем, на утриманні має неповнолітню доньку та не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний підтримав клопотання захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом огляду місця події та трупа, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , протоколами слідчого експерименту, в ході якого підозрюваний показав місце вчинення злочину та механізм нанесення ножових поранень, а також місце знаходження речей, які він викинув після скоєння злочину.

У відповідності до вимог ст.178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість доказів вини підозрюваного ОСОБА_6 , тяжкість покарання за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , який є працездатним та не перебуває на диспансерному обліку у медичному закладі, наявність утриманців.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , зазначені вище, та обставини справи приходжу до висновку, що дійсно існує ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, після скоєння злочину зник з місця події .

Зазначені висновки слідчого судді засновані перед усім на тому, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки є обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_6 може спробувати переховуватися від органів слідства та суду.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч. 3 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчий суддя вважає за необхідне скористуватися правом, наданим ч.4 ст.183 КПК України, та не визначати розмір застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-184, 186-187, 193-194, 196-197, 369-372, 376, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів з моменту затримання підозрюваного, тобто з 11 години 55 хвилин 01 березня 2014 року до 11 години 55 хвилин 29 квітня 2014 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1