Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/834/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 захисника-адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000328 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27.05.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Нижні Жорни, Орхіївського району, Республіка Молдова, молдованина, громадянина України, неодруженого, пенсіонера, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимостей,-

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 1572,48 грн.

Вирішено долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вбивстві - умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині за наступних обставин.

06 жовтня 2014 року близько 18 години ОСОБА_8 прийшов до житлового будинку свого знайомого ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , де разом сіли розпивати спиртні напої, а саме горілку.

06 жовтня 2014 року близько 18 години між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в будинку ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , згідно схематичного плану до протоколу огляду місця події від 07.10.2014 року, на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка.

В ході сварки ОСОБА_8 маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 наніс останньому один удар металевою частиною сокири, яка знаходилася біля нього на підлозі, в область життєво важливого органу голову. Після чого ОСОБА_8 продовжуючи свої злочинні дії, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_9 , взявши з підлоги меншу сокиру для рубки, наніс не менше 5 ударів в область життєво важливих органів шию та обличчя, в результаті чого заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження, що спричинили особливо тяжкі наслідки смерть потерпілого.

Згідно висновку експерта № 133 від 01.12.2014 року ОСОБА_8 в результаті своїх злочинних дій заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: - садна на передній поверхні шиї з ліва в нижній, середній та верхній третині, садна на боковій поверхні шиї з ліва, садно на нижній щелепі в середній частині, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень по відношенню до живих осіб; -рана на тім`яній ділянці голови зліва, перелом кісток склепіння черепа (ліва тім`яна ділянка), крововилив під тверду мозкову оболонку, забій головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення та знаходяться в прямому причинно наслідковому зв`язку зі смертю.

Причиною смерті ОСОБА_9 є відкрита черепно мозкова травма, у вигляді перелому кісток склепіння черепа, субдурального крововиливу, забою головного мозку.

До початку апеляційного розгляду, прокурор ОСОБА_10 в порядку ст. 403 КПК України відмовилася від поданої апеляційної скарги на вирок суду першої інстанції.
Захисник-адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати, а провадження стосовно ОСОБА_8 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Свої вимоги мотивує тим, що обвинувачення не має жодного прямого доказу на підтвердження вини ОСОБА_8 у вчиненні вбивства ОСОБА_9 , а ті докази на які посилається обвинувачення не є належними, допустимими і прямими доказами вини ОСОБА_8 у вчиненні вбивства ОСОБА_9 , а саме: потерпілий і свідки пояснили суду, що дійсно було виявлено труп ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті та від працівників міліції дізнались, що вбивство останньої вчинив ОСОБА_8 , у висновках експертиз, відсутні будь-які докази вини ОСОБА_8 , знаряддя злочину, які долучено до справи як речовий доказ і оглянуті в суді не мають будь-яких ознак причетності ОСОБА_8 до вказаного вбивства.
Обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок районного суду скасувати. Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що дане кримінальне провадження було сфабриковано, не було допитано жодного свідка, а саме свідок ОСОБА_11 , яка просила як найшвидше поховати потерпілого ОСОБА_9 , саме вона давала покази у райвідділ, що не було ніяких ознак побиття на трупові.
Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги та просили скасувати вирок суду , а провадження стосовно ОСОБА_8 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши справу в межах поданої апеляції, встановлено що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України , за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказах, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, і яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку.

На підставі цих доказів, достатність та достовірність яких не була поставлена під сумнів вагомими доводами чи доказами стороною захисту під час судового розгляду, суд першої інстанції правильно визнав обвинуваченого винним у вчиненні злочину, передбаченим ч.1 ст. 115 КК України, кваліфікувавши його дії, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої інстанції свою вину в інкримінуємому злочині не визнав та пояснював, що був добре знайомий з потерпілим ОСОБА_9 , який проживав неподалік від його будинку в с. Солнцеве. Інколи він та потерпілий зранку в будинку останнього пили каву. Конфліктних ситуацій між ними ніколи не виникало, разом алкоголь вони ніколи не вживали, оскільки взагалі алкоголь він не вживає. 07.10.2014 року він близько 9 години ранку прийшов до ОСОБА_9 , якого напередодні бачив 06.10.2014 зранку, щоб випити разом кави, постукав у двері, але ніхто йому не відповів. Тоді, оскільки двері не були зачинені, він зайшов до середини будинку та в коридорі побачив, що ОСОБА_9 лежить там на підлозі. Він не підходячи до останнього близько, щоб не залишити слідів своєї присутності, негайно пішов до сільської ради та повідомив сільського голову ОСОБА_12 , що із здоров`ям ОСОБА_9 щось сталося, але що саме йому не відомо. Тоді сільський голова зателефонувала та викликала фельдшера ОСОБА_13 . Поки її чекали, він пішов до ОСОБА_14 , який проживає неподалік та є родичем потерпілого. Вони випили кави й він повідомив, що щось сталося з ОСОБА_9 .. Коли приїхала фельдшер, він покинув домоволодіння ОСОБА_14 та разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поїхали до домоволодіння ОСОБА_9 , де фельдшер констатувала смерть останнього. Вказує, що до смерті ОСОБА_9 не причетний, а викривальні покази надані ним під час досудового розслідування, де визнавав свою вину у скоєному, він давав під тиском правоохоронців.

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведена сукупністю здобутих під час досудового розслідування та в суді першої інстанції доказів, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_14 , наданими суду першої інстанції, з яких вбачається, що він доводиться племінником ОСОБА_9 , який проживав одиноко в АДРЕСА_1 . Останнім часом ОСОБА_9 затоваришував із ОСОБА_8 та окрім останнього до нього додому ніхто не приходив, але чи були між ними конфлікти він не знає. Вказує, що 07.10.2014 р. ОСОБА_8 близько 9 години 30 хвилин прийшов до нього додому та сказав, що ОСОБА_15 вже немає, але він не зрозумів цього повідомлення та не сприйняв його серйозно. Також зазначає, що бачив у ОСОБА_9 в господарстві декілька сокир, одна з яких лежала біля голови трупа дядька в приміщенні коридору домоволодіння останнього, та яку він бачив в день, коли виявили труп ОСОБА_9 ;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , наданими суду першої інстанції, з яких вбачається, що вона працює головою Солнцевської сільської ради Устинівського району. 07.10.2014 року близько 9 години 30 хвилин до сільської ради прийшов ОСОБА_8 та повідомив їй, що був в будинку ОСОБА_9 та помітив, що з останнім, щось сталося й він лежить на підлозі, але він не підходив до нього, щоб не залишити своїх слідів. Також ОСОБА_8 вказав, що напередодні близько 17 години 06.10.2014 року вони разом вживали алкоголь в будинку ОСОБА_9 . Вона зателефонувала фельдшеру ОСОБА_13 , а коли та прийшла, вона, фельдшер та ОСОБА_8 поїхали до домоволодіння ОСОБА_9 . Вона та фельдшер зайшли до приміщення будинку ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 залишився на вулиці, та побачили у коридорі на підлозі лежав ОСОБА_9 , а біля його голови лежала сокира, тоді фельдшер перевірила його та констатувала його смерть. Вона також помітила в коридорі на стільці стояли два стакани та лежали залишки їжі, з чого вона зробила висновок, що в день події у потерпілого ОСОБА_9 був гість, з яким вони вживали алкоголь. Також зазначила, що ОСОБА_8 не користується повагою у односельців, так як неодноразово судимий, він останнім часом товаришував лише з ОСОБА_9 , з яким часто вживав алкоголь;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , які аналогічні показанням свідка ОСОБА_12 , наданими суду першої інстанції. Крім того, свідок показала, що працює фельдшером в с. Солнцеве Устинівського району та, оглядаючи труп ОСОБА_9 вона помітила у нього біля голови сокиру , а на голові та шиї різано-колоті рани, констатувала його смерть, та негайно повідомила правоохоронні органи. Також зазначала, що ОСОБА_8 часто вживав алкоголь разом з ОСОБА_9 ;

-показаннями свідка ОСОБА_16 , який в ході розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції пояснив, що був понятим під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , його захисника та експерта, який проводився в домоволодінні потерпілого ОСОБА_9 в с. Солнцеве, під час якого, ОСОБА_8 детально показав на місці про обставини скоєння злочину, а саме вбивства ОСОБА_9 . При цьому, на обвинуваченого не тиснули, він добровільно та послідовно все розповідав про деталі злочину та показував, що в день події в вечірній час він був в домоволодінні потерпілого ОСОБА_9 де вживали алкоголь. Між ними сталася сварка під час якої він сокирою, яка лежала неподалік, наніс декілька ударів по голові та тілу ОСОБА_9 . Також вказував, що обвинувачений повністю визнавав свою вину у скоєному.

-показаннями експерта ОСОБА_17 , який в судовому засіданні роз`яснив свій висновок судово-медичної експертизи № 133 від 01.12.2014 року та пояснив, що під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_8 добровільно показав про обставини злочину, механізм нанесення тілесних ушкоджень сокирою ОСОБА_9 , та які співпадали з виявленими тілесними ушкодженнями у потерпілого.

При цьому, достовірність показань потерпілого, вищевказаних свідків не викликає сумніву і у колегії суддів, оскільки вони є постійними, послідовними і повністю узгоджуються з іншими наведеними у вироку доказами, зокрема, з протоколом проведення слідчого експерименту ( з використанням відеозапису) за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , з висновком судово - медичної експертизи № 133 від 01.12.2014 року, з додатковим висновком судово-медичної експертизи №133 від 15.12.2014 року.

Окрім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується належними та допустимими письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події, від 07.10.2014 року, з фототаблицями та схематичним планом до протоколу огляді, в ході якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , де було виявлено труп ОСОБА_9 , з ознаками насильницької смерті (Т.1 а.п. 8-16);

- актом про застосування службової собаки від 07.10.2014 року (Т.1 а.п. 17);

- протоколом проведення слідчого експерименту (з використанням відеозапису) за участю обвинуваченого ОСОБА_8 від 09.10.2014 року , де він на місці події в домоволодінні потерпілого ОСОБА_9 , по АДРЕСА_1 , в присутності понятих, захисника та судмедексперта ОСОБА_17 детально та послідовно показав про обставини скоєння ним вбивства ОСОБА_9 , та показав де у своєму домоволодінні він сховав знаряддя злочину - сокиру, ці обставини також підтверджуються й відеозаписом слідчого експерименту від 07.10.2014р., дослідженим в судовому засіданні (Т.1 а.п. 50-55);

- висновком судово-медичної експертизи № 133 від 01.12.2014 року, з схематичним зображенням, згідно якого: - при судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_9 , виявлено тілесні ушкодження: садна на передній поверхні шиї зліва в нижній, середній та верхній третині, садна на боковій поверхні шиї з ліва, садно на нижній щелепі в середній частині. Вказані тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень по відношенню до живих осіб. Рана на тім`яній ділянці голови зліва, перелом кісток склепіння черепа (ліва) тім`яна ділянка. Крововилив під тверду мозкову оболонку. Забій головного мозку. Вказані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення. Між тілесними ушкодженнями в ділянці голови та причиною смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Вказані тілесні ушкодження мають загальні ознаки локальної травмуючої дії тупого предмета (предметів). Причиною смерті гр.. ОСОБА_9 є відкрита черепно-мозкова травма, у вигляді перелому кісток склепіння черепа, субдорального крововиливу, забою головного мозку. Враховуючи вираженість трупних явищ, (трупні плями, трупне заклякання, трупне охолодження), з моменту смерті до моменту дослідження пройшло неменше ніж 1 доба. (дослідження почато 07.10.2014 року 20.00). Враховуючи морфологічні особливості крововиливу під тверду мозкову оболонку (рідкий стан крові) даних гістологічного дослідження, смерть гр. ОСОБА_9 настала приблизно за 1 годину після спричинених тілесних ушкоджень. В крові від трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості 3,16г/дм3, що по відношенню до живих осіб має ознаки тяжкого ступеня алкогольного сп`яніння. З вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 міг певний період здійснювати певні дії (розмовляти, пересуватися). Враховуючи локалізацію даних тілесних ушкоджень, дані ушкодження не могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту на площині. Ушкодження виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_9 спричинені в один короткий проміжок часу. Вказаний висновок також підтвердив допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 (Т.1 а.п.102-105);

- додатковим висновком судово-медичної експертизи № 133 від 15.12.2014 року, згідно якого, тілесні ушкодження виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_9 могли виникнути за обставин вказаних підозрюваним ОСОБА_8 в протоколі його допиту від 08.10.2014 року, могли виникнути за обставин вказаних підозрюваним ОСОБА_8 в протоколі слідчого експерименту від 09.10.2014 року (Т.1 а.п. 190-192);

- протоколом особистого обшуку затриманого ОСОБА_8 від 07.10.2014 року (Т.1 а.п. 26);

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи №730 від 29.10.2014 року з додатком № 1, згідно якого група крові потерпілого ОСОБА_9 - 0?? за ізосерологічною системою АВ0. Група крові підозрюваного ОСОБА_8 В? з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. На піджаку, вилученому при огляді трупа потерпілого ОСОБА_9 знайдено кров людини (об`єкти 1-3) При визначенні групової належності в цих об`єктах встановлена група 0??. Таким чином, кров на піджаку може походити від потерпілого ОСОБА_9 . Від підозрюваного ОСОБА_8 кров походити не може. (Т.1 а.п. 114-116);

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 731 від 29.10.2014 року з додатком №1, згідно якого, група крові потерпілого ОСОБА_9 - 0?? за ізосерологічною системою АВ0, група крові підозрюваного ОСОБА_8 В? з супутнім антигеном за ізосерологічною системою АВ0. На туфлях, вилучених при обшуку у підозрюваного ОСОБА_8 , знайдено кров людини (об`єкти 1,2). При визначенні групової належності в цих об`єктах виявлено тільки антигени Н, що свідчить про походження крові від особи групи 0??. Таким чином, кров на туфлях може походити від потерпілого ОСОБА_9 . Від підозрюваного ОСОБА_8 кров походити не може. (Т.1 а.п. 108-110);

- висновком судово-медичної експертизи № 728 від 14.10.2014 року з додатком №1, згідно якої, групова належність за ізосерологічною системою АВ0 в зразку рідкої крові група ОСОБА_9 не визначена, в зв`язку з наявними ознаками загнивання крові та гемолізом еритроцитів. (Т.1 а.п. 94-95);

- висновком судово-медичної експертизи № 729 від 14.10.2014 року, згідно якої, кров ОСОБА_8 належить до групи В? за ізосерологічною системою АВ0 (а.п. 98-99);

- висновком судово-медичної експертизи № 232 від 01.12.2014 року (з таблицями), згідно якої, група крові ОСОБА_8 згідно «Висновку судово-медичного дослідження» № 729 від 14.10.2014 року, проведеному в відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського облбюро СМЕ В (а) ізосерологічної системи АВО. Група крові трупа ОСОБА_9 О(??) ізосерологічноної системи АВО. При судово медичній експертизі змивів з сокири № 2 в (об. №7,8,9,11,12) знайдена кров людини, генетична стать якої не встановлена через відсутність клітин, придатних для обліку. Волосся та епітеліальних клітин не знайдено. При серологічному дослідженні виявленої крові знайдено антиген Н ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи отримані результати та групи крові осіб, що проходять по справі, можна прийти до висновку, що походження виявленої крові не виключається від трупа ОСОБА_18 та повністю виключається від підозрюваного ОСОБА_8 . 3. При судово-медичній експертизі змиву з сокири № 2, а саме з обуха (об. № 10) крові та волосся не виявлено (Т.1 а.п. 175-179);

- актом судово-психіатричної експертизи № 555 від 04.11.2014 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення, ОСОБА_8 слід вважати осудним. В даний час ОСОБА_8 психічним захворюванням не страждає. Застосування заходів медичного характеру не потребує (Т.1 а.п. 47-48).

- речовими доказами вилученими під час огляду домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , а саме:- сокира № 1, сокира № НОМЕР_1 з речовиною бурого кольору, кепка з речовиною бурого кольору, зразок грунту з підлоги кімнати де виявлено труп, недопалком від сигарети без фільтра «Прилуки класичні», сліди рук, а також сокира для рубки виявлена під час слідчого експерименту від 09.10.2014 року з домоволодіння ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 , а також зрізи нігтів підозрюваного ОСОБА_8 , зрізи нігтів потерпілого ОСОБА_9 , туфлі ОСОБА_8 , на яких виявлено кров ОСОБА_9 , та спортивну кофту підозрюваного ОСОБА_8 одяг потерпілого ОСОБА_9 , білий паперовий конверт з нитками зі змивами з сокири № 2.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковані правильно районним судом.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, районний суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України та належним чином врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого.
Апеляційні доводи обвинуваченого, що його вина не доведена, а дане кримінальне провадження було сфабриковано та не було допитано жодного свідка, колегія суддів вважає надуманими, оскільки досудове розслідування проводилося відповідно до вимог чинного законодавства, вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується належними та допустимими доказами, які зібрані в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, внаслідок чого, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при цьому, врахувавши не тільки письмові докази, а й показання самого обвинуваченого ОСОБА_8 , які він давав в ході проведення слідчого експерименту (з використанням відеозапису) від 09.10.2014 року , де він на місці події в домоволодінні потерпілого ОСОБА_9 , по АДРЕСА_1 , в присутності понятих, захисника та судмедексперта ОСОБА_17 детально та послідовно показав про обставини скоєння ним вбивства ОСОБА_9 , та показав де у своєму домоволодінні він сховав знаряддя злочину - сокиру, ці обставини також підтверджуються й відеозаписом слідчого експерименту від 07.10.2014р., дослідженим в судовому засіданні (Т.1 а.п. 50-55); свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , експерта ОСОБА_17 та потерпілого ОСОБА_19 , які викликалися і були допитані у судових засіданнях, що підтверджується технічним носієм та журналами судових засідань (Т.2 а.п. 145-146, Т. 2 а.п. 176-180, Т.3 а.п. 6-7).
Крім того, вищезазначені апеляційні доводи обвинуваченого спростовуються актом судово-психіатричної експертизи № 555 від 04.11.2014 року, під час проведення якої обвинувачений ОСОБА_8 свою провину в інкримінованому йому правопорушенні визнав та зазначив: «Був випивши, він мене нецензурно обізвав, я його вдарив сокирою по голові» (Т.1 а.п. 47-48).

Таким чином покази обвинуваченого ОСОБА_8 , які він давав в ході проведення слідчого експерименту, узгоджуються з показами свідків та з письмовими доказами, вказаних у вироку суду першої інстанції, є правдивими, логічними та послідовними, а тому суд першої інстанції вірно взяв їх до уваги при ухваленні вироку суду на підтвердження вини ОСОБА_8 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину.

Апеляційні твердження обвинуваченого, що саме свідок ОСОБА_11 , давала покази у райвідділі, що не було ніяких ознак побиття на трупові, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 133 від 01.12.2014 року, з схематичним зображенням, згідно якого: - при судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_9 , виявлено тілесні ушкодження: садна на передній поверхні шиї зліва в нижній, середній та верхній третині, садна на боковій поверхні шиї з ліва, садно на нижній щелепі в середній частині.

Що стосується апеляційних доводів захисника-адвоката ОСОБА_7 , що обвинувачення не має жодного прямого доказу на підтвердження вини ОСОБА_8 у вчиненні вбивства ОСОБА_9 , а ті докази на які посилається обвинувачення не є належними, допустимими і прямими доказами вини ОСОБА_8 у вчиненні вбивства ОСОБА_9 , колегія суддів вважає безпідставними з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, докази у даному кримінальному провадженні отримані відповідно до вимог кримінального процесуального закону , є належними та допустимими та такими, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
З урахуванням вищезазначеного, підстав для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 не підлягають задоволенню, та не вбачає підстав для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27.05.2015 рокущодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4