У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 р. Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 , погодженого зі старшим прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_7 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0007517, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-
встановив:
Старший слідчий СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із старшим прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_7 звернулися до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 01.09.2014 приблизно о 22.00 вступивши в злочинну змову із ОСОБА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна, на власному автомобілі марки ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_1 прибув до будинку АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 згідно відведеної йому ролі зайшов в під`їзд вказаного будинку, піднявся на другий поверх та впевнившись у відсутності власників квартири АДРЕСА_4 , повернувся до ОСОБА_8 , який згідно відведеної йому ролі залишався під вікнами вище будинку спостерігаючи за навколишньою обстановкою, щоб в разі небезпеки попередити ОСОБА_5 . Продовжуючи свої злочинні дії, з метою таємного викрадення чужого майна ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 на автомобілі ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_1 повернулись на АДРЕСА_5 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , поклали на багажник автомобіля складну драбину та того ж дня повернулись до будинку АДРЕСА_3 . Після цього, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою драбини та інших підручних засобів, ОСОБА_5 , згідно відведеної йому ролі, піднявся на балкон квартири АДРЕСА_6 та використовуючи викрутку, яку мав при собі, віджав балконні двері та проник у вказану квартиру, звідки приблизно о 00.20 годині 02.09.2014 таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: гроші в сумі 1300 гривень, золоту каблучку, вартістю 1800 гривень, золоту каблучку, вартістю 1900 гривень, та спустився вниз по драбині на вулицю, де згідно відведеної йому ролі знаходився ОСОБА_8 та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб в разі небезпеки попередити ОСОБА_5 . Таємно викравши вище вказане чуже майно, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 5000 гривень.
02.09.2014 о 00.30 годині ОСОБА_5 затриманий в порядку ст..208 КПК України.
02.09.2014 о 19.20 годині ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Посилаючись на те, що підозрюваний має дружину, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, щиро кається, має місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 05.06.2014 року.
Суд, заслухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, ретельно дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.
Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Частиною другою ст. 183 КПК України визначається перелік злочинів, підстав та умов, за наявності яких слідчий суддя має право задовольнити клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до якої тримання під вартою могло бути застосовано лише у разі, якщо особа переховувалася від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню тощо. Проте, таких обставин у справі не встановлено. Зокрема, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню, а доводи слідчого про ймовірні наміри ОСОБА_5 порушити обов`язок щодо дотримання належної процесуальної поведінки, є неаргументованим та не підтверджуються даними, що містять матеріали кримінального провадження.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Разом з цим, суддя, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, вважає, що наявність лише цієї умови є недостатнім обґрунтуванням необхідності обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, оскільки тяжкість злочину має бути врахована лише в сукупності з іншими ризиками.
Розглядаючи клопотання, суддею враховано положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Оскільки інших достатніх та обґрунтованих підстав, крім тяжкості злочину, в клопотанні слідчого не зазначено, суддя вважає, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого виду запобіжного заходу - взяття під варту, з огляду на що, з урахуванням вищевикладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.
Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і негативно вплинути на хід розслідування кримінального провадження, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором належним чином не доведено підстави обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно з цим, суддя вважає за необхідне відповідно до норми частини п`ятої ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) в період часу з 20:00 години до 07:00 години не залишати місце проживання АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
За таких обставин, клопотання слідчого щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволенню не підлягає, а на підставі ст. 194 КПК України застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 369-372, 395, 483 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
На підставі ст. 194 КПК України застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 60 днів, починаючи з 02.09.2014 року.
На підставі ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) в період часу з 20:00 години до 07:00 години не залишати місце проживання АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали до 29 жовтня 2014 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Солом`янського району м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1