Справа № 640/2646/15-к
н/п 1-кс/640/1273/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" лютого 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Москва РФ, громадянин України, освіта вища, одружений, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , зі слів: працює, ХДТУБА, кафедра архітектурного проектування, доцент, раніш не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-
встановив:
12.02.2015р. о 1337 ОСОБА_6 затриманий співробітниками СВ УСБУ в Харківській області в порядку ст.208 КПК України.
13.02.2015р. ОСОБА_6 повідомлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , наявність ризиків, передбачених п.1, п.2, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на відсутність у підозрюваного наміру ухилятись від слідства та суду, вік та стан його здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків, дані про особу, недоведеність підозри за відсутності експертизи вилучених патронів та бездоказовість ризиків. Підозрюваний, в порядку ст.206 КПК України, пояснив, що насильство до нього при затриманні та на досудовому слідстві не застосовувалось, факт зберігання патронів визнав, пояснив, що патрони зберігає на спомин батька, який був військовим, застосовувати їх наміру не мав.
Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, встановленим існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Втім, посилання слідчого на наявність ризиків, передбачених п.2, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, недоведене, оскільки підозрюваний фактично визнав вину в інкримінованому злочині і не оспорював факту зберігання вдома боєприпасів і об`єктивної можливості знищення, схову або спотворення доказів, за вилучення в нього предмету злочину, - не має. Окрім того, долученими до клопотання доказами в межах пред`явленої ОСОБА_6 підозри посилання слідчого на можливість вчинення інших злочинів не доведена. Так, ОСОБА_6 раніш не судимий, що свідчить про відсутність тенденції до вчинення ним кримінальних правопорушень, а злочин, який йому інкримінується не носить триваючого характеру та не обумовлений особливостями способу життя підозрюваного.
Метою застосування запобіжних заходів є забезпечення належної процесуальної поведінки особи на етапі досудового розслідування, а сама лише тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , не може слугувати підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу.
Відповідно, не доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, достатні для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеному в клопотанні ризику.
З урахуванням викладеного, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу достатнє для запобігання ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а тому відмовляє в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідно ч.4 ст.194 КПК України застосовує відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід домашній арешт.
Керуючись ч.5 ст.176, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання, а саме: заборонити підозрюваному залишати житло в кв. АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, суду цілодобово строком на два місяці, тобто до 15 квітня 2015р.
Зобов`язати ОСОБА_6 строком на два місяці, тобто до 15 квітня 2015р. прибувати слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатись із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання: кв. АДРЕСА_2 .
Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного через ст. слідчого в ОВС СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя:

Копію ухвали отримав _____________2015р.___год.__хв. _____________________

ОСОБА_6