АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/2158/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 314 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року у кримінальному провадженні № 0012410 стосовно

ОСОБА_7 , громадянина Російської Федерації, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новокузнецьк Кемеровської області Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 2

ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,
ОСОБА_8 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Тростянець Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 2

ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,
ОСОБА_9 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дніпропетровськ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,
ОСОБА_10 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Словянськ Донецької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_6 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України

за участю прокурора ОСОБА_11

потерпілого ОСОБА_12

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0012410 стосовно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, та ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, повернуто прокурору Голосіївського району м. Києва для усунення виявлених недоліків.

Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до

22 січня 2016 року.

Обґрунтовуючи рішення про повернення прокурору обвинувального акта, суд послався на те, що оглянута під час судового засідання копія обвинувального акта, яка вручена ОСОБА_7 російською мовою, відрізняється від обвинувального акта, що надійшов до суду, в частині завданих збитків, оскільки в перекладі процесуального документа зазначена сума в рублях 164 000 рублів, а в обвинувальному акті вказано, що обвинувачені намагались заволодіти грошовими коштами в сумі 10 000 доларів США, що в перерахунку на гривні становить 164 000 гривень. Крім того, в обвинувальному акті, який перекладений російською мовою, зазначено, що обвинувачені намагалися заподіяти потерпілому шкоду на загальну суму 1 066 000 гривень, а в дужках зазначено 100 000 066 000, тобто незрозуміло на яку суму мали намір обвинувачені заподіяти потерпілому ОСОБА_12 шкоду.

Крім того, проаналізувавши відомості, викладені в розписці про отримання ОСОБА_7 копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову, суд фактично поставив під сумнів ідентичність документів, що вручалися ОСОБА_7 з тими, що надійшли до суду.

Також, як на підставу повернення обвинувального акта, суд послався на те, що в розписці про отримання ОСОБА_9 та його захисником копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову відсутні вказівки на кількість аркушів, отриманих ними документів. До того ж, відсутня розписка обвинуваченого ОСОБА_10 про отримання ним копії цивільного позову, не дивлячись на те, що в обвинувальному акті є посилання на такий додаток.

Не погодившись з ухвалою суду в частині повернення прокурору обвинувального акта, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати як незаконну, необґрунтовану, постановлену з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт стверджує, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 відповідає вимогам ст. 291 КПК України і до нього долучені всі, визначені законом додатки, проте суд, не дотримавшись вимог ст. 314 КПК України, безпідставно повернув його прокурору. При цьому вийшов за межі своїх повноважень і, не маючи спеціальних знань, надав оцінку перекладу обвинувального акта, який затверджений перекладачем, та проаналізував зміст розписок обвинувачених в отриманні ними процесуальних документів, не врахувавши при цьому, що вимоги до таких розписок кримінальним процесуальним законом не встановлені.
Крім того, прокурор звертає увагу на те, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні вже повертався прокурору, який усі вказані в ухвалі недоліки усунув, після чого 17 листопада 2015 року повторно направив обвинувальний акт до Голосіївського районного суду м. Києва.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_13 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких захисник стверджує, що судове рішення є законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, пояснення потерпілого, який просив прийняти рішення на підставі норм кримінального процесуального закону, заперечення обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та їх захисників щодо доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Обов`язкові відомості, які повинен містити обвинувальний акт, визначені в ч. 2 ст. 291 КПК України, а перелік додатків до нього - в ч. 3 цієї ж норми закону.

Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою, саме на підставі обвинувального акта, складеного державною мовою, у разі його відповідності вимогам ст. 291 КПК України, в тому числі й щодо долучення визначених законом додатків, суд у підготовчому судовому засіданні призначає судовий розгляд.

Положення ст. 29 КПК України також передбачають, що слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача.

Зокрема, згідно з п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 29 КПК України судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб і такий переклад засвідчується підписом перекладача, який за завідомо неправильний переклад або за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків несе відповідальність, встановлену законом, і це положення закріплено в ч. 5 ст. 68 КПК України.

Як встановлено колегією суддів і вбачається з судового рішення, повернувши прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , суд, хоч і дослідив цей процесуальний документ на предмет його відповідності вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не прийняв до уваги посилання захисників на неконкретне та неповне обвинувачення, викладене у ньому, проте, всупереч вимогам ст. 314 КПК України, безпідставно вдався до оцінки перекладу обвинувального акта, здійсненого ОСОБА_15 , російською мовою, встановивши при цьому його недоліки, які, на думку колегія суддів, не дають підстави для висновку, що цей переклад є завідомо неправильним. До того ж його недоліки можуть бути усунені в суді, в тому числі за участю перекладача, залучення якого в даному кримінальному провадженні, з огляду на те, що ОСОБА_7 не володіє мовою, якою здійснюється кримінальне провадження, є обов`язковим.

Що стосується висновків суду про те, що розписки обвинувачених про отримання обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову, мають суперечливі відомості в частині кількості аркушів зазначених документів, що були вручені обвинуваченим, то, як слушно в апеляційній скарзі зазначає прокурор, кримінальний процесуальний закон не передбачає певних вимог до змісту таких розписок, при цьому суд першої інстанції фактично не встановив, що обвинуваченим та їх захисникам були вручені інші за змістом процесуальні документи, ніж ті, що були направлені суду. До того ж з матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 взагалі відмовився отримуватися обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та цивільний позов, в тому числі і в перекладі російською мовою, і така відмова належним чином зафіксована у відповідній розписці. Щодо відсутності даних про отримання ОСОБА_10 копії цивільного позову, то такий позов пред`явлений до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а тому у прокурора не виник обов`язок вручати копію цивільного позову ОСОБА_10 .

В суді апеляційної інстанції не було встановлено порушення прокурором вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, а тому висновки суду першої інстанції в цій частині суперечать матеріалам кримінального провадження.

Враховуючи, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , який надійшов до Голосіївського районного суду м. Києва, за своїм змістом формально відповідає вимогам ст. 291 КПК України, долучені до нього й додатки, які визначені в ч. 4 ст. 291 КПК України, а вказані в ухвалі суду недоліки перекладу обвинувального акта та змісту розписок не є підставою для його повернення прокурору, бо такий процесуальний документ може бути повернутий лише з мотивів його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року в частині повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0012410 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Що стосується судового рішення в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до 22 січня 2016 року, за відсутності клопотань сторони захисту й обвинувачених про зміну запобіжного заходу, з огляду на те, що ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, продовжують існувати і на даний час та є триваючими, колегія суддів, не встановивши підстав для зміни обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу, вважає, що в цій частині ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року в частині повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0012410 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України прокурору Голосіївського району м. Києва - скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, а в решті цю ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4