Справа №489/1378/15-к 21.10.2015 21.10.2015 21.10.2015
Провадження № 11-кп/784/521/15 . Головуючий суду 1-ої інстанції: ОСОБА_1
категорія: ч.2 ст. 309 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Ленінського району м. Миколаєва на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.05.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який зареєстрований за адресою, АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,

- за ч.2 ст. 309 КК України

Учасники судового провадження.
прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст. 309 КК України покарання у виді 3-х років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.12.2014 року та Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.12.2014 року та остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироками Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.12.2014 року та Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.12.2014 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнено з обвинуваченого на користь Держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 196, 56 грн.

Узагальнені доводи апелянта.
Прокурор вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На думку апелянта суд не взяв до уваги, що ОСОБА_6 раніше судимий за умисні злочини, на шлях виправлення не став, злочин скоїв в період іспитових строків та невідбутого покарання за попередніми вироками, що свідчить про наявність у нього стійких позицій на скоєння злочинів.

Просить в ході апеляційного розгляду повторно дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 визнано винним в тому, що 06.02.2015 року, близько 14.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, знаходячись біля магазину по вул. Енгельса в м. Миколаєві, незаконно придбав у невстановленої в ході досудового слідства особи та зберігав при собі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,521 г. ( маса в перерахунку на суху речовину 0, 039 г.) без мети збуту.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора, на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_6 та кваліфікація ним скоєного апелянтом не оспорюються. Тому, на підставі ч.1 ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевірялись.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, належним чином врахував обставини вчиненого ОСОБА_6 злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується посередньо, без постійного місця роботи. Суд вірно визнав щире каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, а вчинення злочину у стані сп`яніння обставиною, що його обтяжує.
На думку колегії суддів врахувавши вище наведене, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої законом за вчинений злочин.

З урахуванням того, що засудженим скоєно злочин в період іспитового строку за попередніми вироками, при призначенні остаточного покарання суд обґрунтовано застосував положення ст.71 КК України.
Призначене судом покарання за скоєний злочин, а також розмір остаточного покарання, визначеного на підставі ст.71 КК України за принципом часткового складання покарань за попередніми вироками є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таке рішення суду апеляційний суд вважає вмотивованим, законним та обґрунтованим.

Позбавлені підґрунтя та суперечать змісту вироку суду доводи апелянта про невраховування судом даних про особу ОСОБА_6 , таких як наявність судимостей, та вчинення злочину у період іспитового строку за попередніми вироками, тому як розмір призначеного покарання вище мінімальної межі передбаченого законом за вчинений злочин покарання, а остаточне покарання призначено із застосуванням положень ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарань за попередніми вироками.

Не вмотивованим є посилання прокурора на необхідність визнання як обтяжуючої покарання обставини рецидиву злочинів.

Сама по собі наявність рецидиву злочину не є безумовною підставою для визнання цієї обставини як такої, що обтяжує покарання. Водночас, з урахуванням пом`якшуючої покарання обставини щирого каяття, не визнання її такою, є вірним.

Оскільки за вироком суду обвинуваченому належить відбувати призначене покарання, апеляційний суд не погоджується і з доводами прокурора про те, що судом не враховано дані щодо відсутності у ОСОБА_6 наміру стати на шлях виправлення.

Крім того, посилання прокурора на те, що призначене судом покарання є явно несправедливим апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що суперечать змісту самої вимоги апеляційної скарги щодо збільшення розміру призначеного судом покарання на незначний термін.

Таким чином, всі апеляційні доводи прокурора, а також твердження про недотримання судом першої інстанції вимог ст.50 КК України щодо мети призначення покарання виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами є неприйнятними.

Керуючись ст.ст.405,407,424,426,532 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Ленінського району м. Миколаєва на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.05.2015 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуюча

Судді: