Справа 635/5791/15-к
Провадження 1-кп/635/652/2015

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_5
яке надійшло до суду з угодою про визнання винуватості від 28 липня 2015 року,
В С Т А Н О В И В :
17 липня 2015 року приблизно о 14.00 годині ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою незаконного придбання наркотичного засобу для подальшого його зберігання без цілі збуту, прибув до смт.Манченки (Травневе) Харківського району Харківської області, де в лісосмузі біля автошляху Харків-Київ-Довжанський, поблизу АЗС "ANP", зірвав дикоростучий куст коноплі, після чого обірвав з нього листя, поклав його в рюкзак, який був при ньому і незаконно зберігаючи їх при собі направився назад. У той же день, приблизно о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 на вулиці Спортивній у смт.Манченки (Травневе) Харківського району Харківської області був зупинений працівниками міліції, якими при особистому огляді обвинуваченого було виявлено та вилучено листя коноплі, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 27,5158 грамма.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, передбачений ч.1 ст.309 КК України.
28 липня 2015 року між старшим прокурором Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області та ОСОБА_5 було укладено угоду про винуватість, згідно з якою останній визнав себе винним у вчинених кримінального правопорушення ч.1 ст.309 КК України.
Згідно з умовами вказаної угоди, сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.1 ст.309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на один рік із покладенням на ОСОБА_5 обов`язків передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про винуватість, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про винуватість дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на один рік із покладенням на ОСОБА_5 обов`язків передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на один рік із покладенням на ОСОБА_5 обов`язків передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. При цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Кримінальне правопорушення за ст.309 ч.1 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами вимоги, відповідає санкції, яка передбачена ст.309 ч.1 КК України.
Судом встановлено, що укладання угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про винуватість, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про винуватість.
Доля речових доказів по справі підлягає вирішенню у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
У відповідності з вимогами КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати по залученню до участі у справі експертів у розмірі 457 грн. 80 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 314, 373, 374, 377, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про винуватість, укладену 28 липня 2015 року між старшим прокурором Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
У відповідності з вимогами ст.75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності з вимогами ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати по залученню до справи експертів у розмірі 457 (чотириста п`ятдесят сім) грн. 80 коп.
Речові докази по справі - один картонний коробок з наркотичним засобом - канабіс, масою 27,5158 гр., який зберігається у камері схову речових доказів Харківського відділу поліції головного управління національної полції в Харківській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти діб зі дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1