Справа № 534/1721/15-к
Провадження № 1-кп/534/163/15
Вирок
Іменем України
28 вересня 2015 року Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

законних представників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13

представника кримінальної міліції

у справах дітей ОСОБА_14

представника служби у справах дітей ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР під реєстраційним № 0000581 відносно неповнолітніх:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Шевченки Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 10 класу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

03 липня 2014 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.ч.2,3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

за ч.2 ст.289 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с Солошине Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня Комсомольського професійного будівельного ліцею, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

за ч.2 ст.289 КК України
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с Солошине Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, студента 3-го курсу Комсомольського політехнічного коледжу Кременчуцького національного університету ім.. Остроградського, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

за ч.2 ст.289 КК України
в с т а н о в и в :
Неповнолітні обвинувачені в групі осіб вчинили ряд умисних тяжких злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту за таких обставин:
10 травня 2015 року, близько 21-30 год.., обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_3 , з метою незаконного використання транспортного засобу всупереч волі власника, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 повторно, шляхом вільного доступу, запустивши двигун за допомогою ніжки, незаконно заволоділи належним потерпілій ОСОБА_11 мопедом VIPER ТХМ 150 F вартістю 17 109 грн., з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В продовження злочинної діяльності, 15 травня 2015 року, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , безцільно блукаючи містом, близько 03-00 год. зайшли на подвір`я будинку АДРЕСА_4 , де за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повторно, маючи на меті незаконне використання транспортного засобу всупереч волі власника, шляхом пошкодження заблокованого керма, незаконно заволоділи двома транспортними засобами - належним потерпілому ОСОБА_16 мопедом Honda LEAD з д.н. НОМЕР_1 вартістю 3 000 грн. та належним потерпілому ОСОБА_12 мопедом SUZUKI LETS-2 з д.н. НОМЕР_2 вартістю 4500 грн. і з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В продовження злочинної діяльності, 05 червня 2015 року обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_5 , повторно, з метою незаконного використання транспортного засобу всупереч волі власника, за попередньою змовою групою осіб, шляхом вільного доступу, запустивши двигун за допомогою ніжки, незаконно заволоділи належним потерпілій ОСОБА_13 мопедом Kanuni Aspire вартістю 3488 грн., з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Свою вину в інкримінованих злочинах обвинувачені визнали повністю. Всі троє підтвердили суду, що за обставин, зазначених в мотивувальній частині вироку, загалом протягом травня-червня 2015 року вчинили чотири епізоди заволодіння транспортними засобами, які згодом продали своїм односельцям.

Весь об`єм викраденого майна на стадії досудового розслідування був вилучений працівниками міліції в місцях, зазначених самими обвинуваченими та повернутий потерпілим (т.1 а.с. 106-109,120-123,137-139,.

Допитані судом потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили суду обставини, за яких були вчинені незаконні заволодіння належними їм транспортними засобами. Потерпілий ОСОБА_16 до суду не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензії матеріального характеру до обвинувачених жоден з потерпілих на даній стадії судового провадження не пред`являє.

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини обвинувачених в скоєнні інкримінованих злочинів, суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, обмежившись допитом обвинувачених, потерпілих та дослідженням письмових доказів, застосовуючи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, приймає до уваги, що фактичні обставини справи, об`єм та вартість викраденого майна по справі ніким не оспорюють ся (т.1 а.с. 191-192, 288).

Отже, кваліфікацію умисних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст.289 КК України, які виразились в незаконному, повторному заволодінні транспортними засобами, скоєному ними за попередньою змовою групою осіб, суд вважає вірною а вину обвинувачених доведеною повністю..

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєні обвинуваченими злочини є тяжкими, і одночасно, в якості обставини, що пом`якшує покарання, враховує визнання ними своєї вини, щире каяття в скоєному та вчинення злочинів в неповнолітньому віці.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

ОСОБА_6 виховується в багатодітній неповній сім`ї. До взяття під варту проживав без реєєстації в с. Солошино з матір`ю, трьома братами та сестрою (т.1 а.с 168). Перебуває на обліку у Кобеляцькій КВІ. Згідно із висновком ЛКК (т.1 а.с. 170) практично здоровий, протипоказань до фізичної праці не має. Примусового лікування від наркотичної/алкогольної залежності не потребує. За попереднім місцем навчання характеризується як учень з низьким рівнем знань та вузьким колом інтересів (т.1 а.с. 174).

Обвинувачені Лобода ОСОБА_17 та ОСОБА_18 є рідними братами, виховуються в повній сім`ї і проживають разом з батьками в с. Солошине Кобеляцького району (т.1 а.с. 204). За місцем проживання характеризуються як особи, на яких Сільська рада не має компроментуючих матеріалів. Згідно із висновками ЛКК обоє практично здорові, працездатні, примусового лікування від наркоманії та алкоголізму не потребують (т.1 а.с. 249, 250)

Лобода Валентин навчається в Професійному будівельному ліцеї. З основних предметів має достатній рівень знань. До громадянських доручень ставиться відповідально. Комунікабельний, кмітливий, вміє зосереджуватися на необхідному (т.1 а.с. 203).

Лобода Сергій навчається в Комсомольському політехнічному коледжі. Показав задовільне відношення до навчання в цілому. В моральному відношенні доброзичливий, акуратний, уважний до викладачів. Лідерських можливостей не виявляє, але і не піддається чужому впливу (а.с. 215) .

Згідно із висновками судово-психіатричних експертиз, проведених у відношенні всіх трьох обвинувачених (т.2 а.с. 1-17) жоден з них будь-яким хронічним, психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психіки не страждає, рівень інтелектуального розвитку кожного відповідає віковому, під дію ст..ст.19,20 КК України не підпадають, примусових заходів медичного характеру не потребують.

Інші характеризуючі дані на особи обвинувачених в матеріалах справи не представлені.

Вирішуючи питання щодо виду покарання та приймаючи до уваги всі дані про особи обвинувачених, зокрема ту обставину, що викрадене майно повністю повернуте потерпілим, приймаючи до уваги неповнолітній вік обвинувачених та пом`якшуючу покарання обставину визнання ними своєї вини, суд має всі підстави визнати дані обставини в якості пом`якшуючих покарання, і таких, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а активне сприяття розкриттю злочинів розцінити в якості позитивної характеристики усіх обвинувачених, з огляду на що, з врахуванням того, що призначення основного покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.289 КК України в даному випадку є явно недоцільним, вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України, шляхом призначення ОСОБА_6 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції згаданої норми, у відношенні обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не передбаченого в санкції даної статті.

Отже, врахування даних про особу ОСОБА_6 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, в т.ч. із застосуванням ст.75 КК України, і ряд повторних, умисних злочинів вчинив протягом року після постановлення вироку за попереднім злочином, дає суду підставу дійти висновку про його небажання стати на шлях виправлення.

З врахуванням положень ст. 50, ч.2 ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочини, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів, суд з врахуванням положень ст.71 КК України вважає, що відбувати покарання ОСОБА_6 повинен лише в умовах ізоляції від суспільства. Термін покарання визначений судом з врахуванням обставин вчиненого злочину, відсутності тяжких наслідків від скоєного та пом`якшуючої покарання обставини визнання обвинуваченим своєї вини..

Вирішуючи питання про вид покарання, що має бути призначеним у відношенні обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вперше притягаються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем навчання та в побуті, приймаючи до уваги також, що покарання, як захід примусу має на меті не тільки кару а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд, вважає, що в даному випадку найбільш дієвим заходом примусу, що сприятиме виправленню обох обвинувачених та запобігатиме вчиненню ними нових злочинів, має бути призначений реальний вид покарання у вигляді громадських робіт. Термін покарання визначений судом з врахуванням особливостей, визначених ККУ для кримінальної відповідальності неповнолітніх.

Питання про речові докази вирішене судом у відповідності до положень ст..100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і з застосуванням положень ст..69 КК України призначити йому покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

За сукупністю ухвалених відносно ОСОБА_6 вироків, у відповідності до положень ст..71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Кобеляцького районного суду від 03 липня 2014 року і остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід відносно засудженого залишити попередній тримання під вартою. Строк покарання відраховувати з 16-00 год. 05 червня 2015 року.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і з застосуванням положень ст.69 КК України призначити покарання у вигляді 120 /ста двадцяти/ годин громадських робіт без конфіскації майна.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і з застосуванням положень ст..69 КК України призначити покарання у вигляді у вигляді 120 /ста двадцяти/ годин громадських робіт без конфіскації майна.

Речові докази у справі (а.с. 159-161) залишити потерпілим, як їм належні.

На вирок суду протягом 30 днів з часу проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1