Справа №473/719/16-к 19.02.2016 19.02.2016 19.02.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах

Головуючого: ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянув матеріали судового провадження № 483/719/16-к за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.02.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Вознесенського відділу поліції ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000244 за ознаками злочину, передбаченому ст.246 КК України.

Учасники судового провадження:
Прокурор: ОСОБА_7 ,

власник майна: ОСОБА_8 ,

представник власника майна: адвокат ОСОБА_5 ,

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
За змістом апеляційної скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_5 просить скасувати повністю ухвалу слідчого судді від 12.02.16 року та ухвалити нову, в якої відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна - транспортного засобу автомобілю «ВАЗ 2115» чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 .

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Задоволено клопотання слідчого Вознесенського відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 та накладено арешт на транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 2115», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , вилученого 08.02.2016 року під час огляду місця події.

Провадження №11-сс/784/66/16 Слідчий суддя: ОСОБА_9

Категорія: оскарження ухвали слідчого судді Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, оскільки вона ґрунтується на доказі протоколі огляду місця подій, здобутому з порушенням процесуального закону. Мотивує тим, що вказаний огляд був проведений без згоди власника майна та ухвали слідчого судді.
Вважає, що відсутні підстави для арешту майна, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості про оголошення підозри.

Звертає увагу на не визначення слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Встановлені слідчим суддею обставини.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що з 08.02.2016 р. проводиться досудове розслідування обставин за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000244 за ст.246 КК України по факту здійснення невідомими особами 08.02.2016 року біля 12-30 год. на автомобілях «ГАЗ-53» зеленого кольору без реєстраційного номеру та «ВАЗ 2115» чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , незаконної порубки дерев (породи дуб) в лісосмузі, розташованій поруч з автодорогою «Вознесенськ Єланець», на відстані приблизно 10 км від м. Вознесенська, на території Таборівської сільської ради в кількості 327 шт.

В ході огляду місця подій був виявлений та вилучений автомобіль «ВАЗ 2115» чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 .

09.02.2016 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно. Вмотивував тим, що вказаний автомобіль використовувався як засіб вчинення злочину, а також з метою забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні та виконання процесуальних дій.

Рішення про задоволення клопотання слідчого обґрунтовано слідчим суддею тим, що в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, необхідне для потреб досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи.

Послався на те, що є достатні підстави вважати, що вказане майно є засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину і повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що в свою чергу, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначив, що арешт майна, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, зазначеної як власник майна ОСОБА_8 , її представника - адвоката ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального і судового проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Висновок слідчого судді про те, що вилучений під час проведення огляду 08.02.2016 року огляду місця подій автомобіль «ВАЗ 2115» р.н. НОМЕР_1 має ознаки майна, яке є засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, ґрунтується встановленими обставинами, зокрема, одночасним вилученням інших автомобілів (вантажівок) за допомогою яких невстановлені особи разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснювали незаконну (без дозвільних документів) порубку дерев породи дуб у лісосмузі в кількості 327 шт. розташованій праворуч автодороги напрямку «Вознесенськ Єланець», на відстані приблизно 10 км від м. Вознесенська, на території Таборівської сільської ради.
З протоколу огляду ділянки місцевості (розташованій зліла та праворуч автодороги напрямку «Вознесенськ Єланець» в напрямку с. Таборівка) від 08.02.2016 року вбачається, що на вказаній ділянці розташовані пеньки в кількості 327 шт., а також стовбури дерев діаметром від 30 до 90 см. в кількості 121 шт. які в ході огляду вилучені.
З протоколу огляду ділянки місцевості (розташованій по провулку Урсулова в м. Вознесенську Миколаївської області біля Вознесенського ВП ГУНП) від 08.02.2016 року вбачається, що на вказаній ділянці розташовані автомобілі ГАЗ-53 темно-зеленого кольору без реєстраційного номеру та ВАЗ 2115 р.н. НОМЕР_1 , які в ході огляду вилучені. При цьому, з вказаного протоколу вбачається, що огляд автомобіля ВАЗ 2115 проводився в присутності ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , які не дозволили доступ у внутр., оскільки а/м був в закритому стані. Закінчити огляд не вдалося, оскільки адвокат ОСОБА_5 сів за кермо і уїхав.

Зазначений факт спростовує твердження апелянта в цій частині.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що а/м ВАЗ 2115 р.н. НОМЕР_1 був затриманий в лісосмузі біля автодороги напрямку «Вознесенськ Єланець» так як його водій ОСОБА_11 мав відношення до незаконної вирубки.
Вказані обставини в їх сукупності доводять необхідність накладення арешту на зазначений автомобіль, оскільки він має ознаки майна, яке є засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, якому надана попередня правова кваліфікація за ст.246 КК України, тобто підпадає під визначені п.1 ч.2 ст.167 КПК України критерії, що апелянтом не оскаржується.
Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд також виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, зокрема, ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, які передбачені ст. 2 КПК України, своєчасне застосування якого може запобігти негативним наслідкам при розслідуванні злочинів.

Що стосується оцінки доказів (протоколу огляду), до якої вдається апелянт в апеляційній скарзі, то це не є предметом розгляду у цьому провадженні.

Крім того, є вірним висновок слідчого судді про те, що арешт майна, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, по суті являє форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від інших правових підстав, з числа передбачених законом, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За такого, є безпідставними твердження апелянта в цій частині.

Є також безпідставними твердження апелянта про необхідність визначення слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки вимоги ст.174 ч.5 КПК України слідчим суддею дотримані.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді в оскаржуваній частині, не встановлено.
З урахуванням викладеного вище, відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді в оскаржуваній частині.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 лютого 2016 року про накладення арешту на майно - транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 2115» чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 - залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: