Провадження 11-кп/792/25/16 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 669/1237/14-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7
представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за 0000146 від 13.05.2014 року, за апеляційними скаргами цивільного відповідача ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта», обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, вагаря Ямпільської ПМК №182, неодруженого, раніше судимого:
-17 липня 2015 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 286 КК України до одного року виправних робіт з утриманням в дохід держави десяти відсотків заробітку з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки,

визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк п`ять місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2015 року у виді одного року виправних робіт з утриманням в дохід держави десяти відсотків заробітку з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, визначено ОСОБА_11 остаточне покарання у виді арешту на строк п`ять місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахується з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ТзДВ «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» на користь ОСОБА_7 120 гривень 41 копійку на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 5120 гривень 41 копійку.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено частково.

Стягнуто з ТзДВ «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» на користь ОСОБА_12 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_13 задоволено частково.

Стягнуто з ТзДВ «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» на користь ОСОБА_13 49000 гривень на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 70215 гривень 89 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 75215 гривень 89 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави 13258 гривень 22 копійки процесуальних витрат на залучення експертів.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.. 100 КПК України.

Як вбачається з вироку, 12 травня 2014 року біля 18 години ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 по 42 км автодороги Кременець-Біла Церква в напрямку смт.Білогір`я, в порушення вимог п. п. 2.9 (а), 10.1, 11.1 та лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху, не переконавшись в безпечності зміни напрямку руху для інших учасників дорожнього руху, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на зустрічну смугу руху, чим створив своїми діями небезпеку для руху водію автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_13 , який рухався в зустрічному напрямку по своїй правій смузі руху в напрямку смт.Ямпіль та з метою уникнення лобового зіткнення змушений був здійснити відворот керма вліво із подальшим виїздом на зустрічну смугу руху, на яку в цей же час здійснив маневр повернення ОСОБА_11 , внаслідок чого на 41 км + 800 м при зустрічному роз`їзді на правій смузі руху в напрямку смт.Білогір`я відбулося зіткнення між автомобілем ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_11 та автомобілем «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_13 ..
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Вищевказані порушення правил безпеки дорожнього руху водія автомобіля ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі цивільний відповідач ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» просить вирок скасувати в частині, що стосується стягнення коштів з ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що вирок у частині, що стосується вирішення цивільного позову, є незаконним та необґрунтованим, оскільки прийнятий з порушенням норм процесуального права і неправильного застосування норм матеріального права. Апелянт зазначає, що вирок ухвалений з порушенням ст..26 -1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом не було враховано, що підпунктом 13 пункту 2 розділу І Закону України від 05.07.2012 року №5090-VI до ст. 22 внесені зміни до даного нормативно правового акту. Судом було невірно ототожнено поняття «страхова сума» та «страхова виплата» і взято за основу розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, згідно п.9.3 ст.9 Закону, що складає 100 000 грн. Помилково розраховано розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню з ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта». Вказує, що злочином ОСОБА_12 матеріальних збитків у зв`язку з ушкодженням життя та здоров`я завдано не було, тому відповідно до положень ст.. 26 1 Закону, відсутні підстави для стягнення з цивільного відповідача моральної шкоди на її користь.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просив скасувати вирок та ухвалити новий яким виправдати його через відсутність у його діях складу злочину, або на підставі ст.. 408 КПК України, змінити вирок, пом`якшити міру покарання і призначити два роки виправних робіт або штраф. Крім цього, просить дослідити у повному обсязі всі письмові докази наявні в матеріалах провадження, викликати і допитати ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , експерта ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , судого експерта ОСОБА_17 експерта ОСОБА_18 та дослідити і долучити до матеріалів провадження медичні документи.
Вважає вирок незаконним і необґрунтованим, а призначене покарання суворе, оскільки суд не в повній мірі врахував дані про його особу. Зазначає, що судом не було враховано, що водій автомобіля «Форд» ОСОБА_13 також порушив лінію горизонтальної дорожньої розмітки п.п.1.1 ПДР, оскільки виїхав на зустрічну смугу руху об`їжджаючи зруйновану ділянку дорожнього полотна на його смузі руху і помітивши його звернув ліворуч, після чого автомобілі зіткнулися. На думку апелянта, суд не надав належної оцінки його показам, а також показам ОСОБА_13 та інших учасників процесу і не оцінив їх з точки зору належності та достовірності, а сукупність зібраних доказів по справі з точки зору достатності та взаємозв`язку. Крім того, на думку апелянта, суд невірно оцінив висновок судово автотехнічної, транспортно трасологічної та дорожньо технічної експертизи від 07.08.2015 року. У вироку суд не відобразив, що смуга руху автомобіля «Форд» була зруйнована, а лінія дорожньої розмітки 1.1. на місці ДТП фактично відсутня.
Крім того, суд не дав відповідної оцінки тій обставині, що ОСОБА_19 не надав слідству відеореєстратор зі свого автомобіля, вказавши, що він не працює, а слідчий не вилучив цей доказ з місця події. Апелянт просить врахувати, що він розкаюється у вчиненому, активно сприяв з`ясуванню обставин справи, є інвалідом дитинства і має серйозні проблеми зі здоров`ям.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 який змінив доводи своєї апеляційної скарги і визнавши свою вину у вчиненні ДТП під час якої була заподіяна шкода потерпілим, просив пом`якшити йому покарання та не позбавляти його права керування транспортними засобами, а арешт замінити на штраф або виправні роботи, відмовившись від свого клопотання про дослідження доказів по справі і допиту свідків та експертів, та його захисника адвоката ОСОБА_10 , який підтримав позицію ОСОБА_11 в суді апеляційної інстанції і просив пом`якшити покарання, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду та необхідність залишення апеляційних скарг без задоволення, пояснення представників потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_11 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга цивільного відповідача ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» підлягає задоволенню частково.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_11 у невиконані вимог пунктів п. п. 2.9 (а), 10.1, 11.1 та лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху особою, яка керує транспортними засобами, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження. Кримінально правова характеристика діям ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 286 КК України дана вірно.

Винність ОСОБА_11 у вчиненні злочинних дій підтверджується наступними доказами кримінального провадження.

З показів потерпілого ОСОБА_13 в судовому засіданні вбачається, що 12 травня 2014 року близько 18 години він рухався автомобілем «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 зі швидкістю 70-80 км/год. по правій смузі руху по автодорозі Кременець-Біла Церква в напрямку смт.Ямпіль. Приблизно за 220-250 м попереду побачив автомобіль світлого кольору, а коли відстань між автомобілями скоротилася до 70-80 м, то побачив, що зустрічний автомобіль світлого кольору на великій швидкості продовжує рух по його смузі руху. За 60 м він почав застосовувати екстрене гальмування, однак, коли відстань між автомобілями скоротилася до 35-40 м, він з метою уникнення лобового зіткнення, різко вивернув кермо свого автомобіля ліворуч, оскільки по правій частині дороги були перешкоди у вигляді чагарників з необрізаних дерев. Однак, в цей момент водій світлого автомобіля почав повертатися на свою праву смугу руху та наїхав передньою частиною свого автомобіля в праву бокову частину його автомобіля «Форд Фокус», який від удару розвернуло та викинуло на узбіччя. В його автомобілі їхали пасажири ОСОБА_7 , ОСОБА_12 з маленькою дитиною, які зазнали ушкоджень, а тому він став надавати останнім першу допомогу. В подальшому, ОСОБА_12 викликала швидку допомогу, а він працівників ДАІ. Водій автомобіля ВАЗ-21104 ОСОБА_11 спочатку заблокувався в машині і став до когось телефонувати, а згодом взагалі втік в сторону с.Водички Білогірського району. Зазначив, що до приїзду працівників міліції, ОСОБА_11 повернувся до місця події і він особисто чув від нього запах алкоголю і по зовнішніх ознаках він був в стані алкогольного сп`яніння.

Ці покази потерпілого ОСОБА_13 підтвердили і потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

Факт отримання потерпілими ОСОБА_7 , середньої тяжкості, а ОСОБА_12 легких тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджується даними висновків судово медичних експертиз №305 від 24 червня 2014 року та №276 від 26 травня 2014 року (Т.1 а.п. 150-151, 148-149).

Відповідно до даних висновку судової автотехнічної експертизи від 09 липня 2014 року №234А, водій автомобіля ВАЗ 21104 д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 11.1, 12.6 (і) на лінії горизонтальної розмітки 1.1 Правил дорожнього руху і технічна можливість уникнути ДТП у водія була, в разі виконання ним п. 10.1 та лінії горизонтальної розмітки 1.1 Правил дорожнього руху, продовжив по ній рух, чим створив водію автомобіля «Форд Фокус» д.н.р. НОМЕР_2 ОСОБА_13 небезпеку для руху та змусив його відступити від Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «Форд Фокус» ОСОБА_13 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104 д.н.р. НОМЕР_1 шляхом своєчасного затосування гальмування і зупинки свого автомобіля до місця зіткнення на своєму напрямку руху з моменту виникнення небезпеки руху і в умовах даної пригоди маневр зміни напрямку руху ліворуч водієм автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_13 з технічної точки зору в силу п.2.14 (е) Правил дорожнього руху є виправданим (Т.1 а.п.177-182).

Додаткова судово автотехнічна експертиза від 21 серпня 2014 року №309А підтвердила, що в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_13 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ21104 д.р.н. НОМЕР_1 з врахуванням вільної ширини його смуги та ширини правого узбіччя по його смузі руху в діях водія автомобіля «Форд Фокус» ОСОБА_13 невідповідностей Правилам дорожнього руху не виявлено.(Т.1 а.п.188-192).

Висновки зазначених експертиз судово автотехнічний експерт ОСОБА_14 підтвердив і в судовому засіданні районного суду.

Висновки судової автотехнічної, транспортно трасологічної та дорожньо технічної експертизи від 07 серпня 2015 року №5307/14-26/13806/13807/115-52/902/15-42 також були предметом дослідженя суду і підтвердили факт порушення водієм ОСОБА_11 вимог п.1.10 та вимог дорожньої розмітки 1.1. Правил дорожнього руху, тобто перед початком виконання маневру виїзду на смугу зустрічного руху, водій повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та міг перетинати лінію горизонтальної розмітки 1.1. за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (Т.2 а.п.61-78).

Відповідно до даних протоколів проведення слідчих експериментів від 05 та 19 червня 2014 року із схемами водії автомобілів ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в присутності понятих відтворити дії, обстановку та обставини ДТП, яка мала місце 12 травня 2014 року (Т.1 а.п.168-175, а.п. 161 - 167).

Та обставина, що ОСОБА_11 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння підтверджується даними висновків медичного огляду від 12 травня 2014 року №38 та даними висновку судово токсилогічної експертизи від 20 травня 2014 року №929 згідно яких у крові ОСОБА_11 виявлено наявність етилового алкоголю в кількості 1.11% проміле. (Т.1 а.п.130,133)

Оцінивши наявні докази у кримінальному провадженні у їх сукупності місцевий суд обґрунтовано засудив ОСОБА_11 за ч.1ст.286 КК України.

Призначене ОСОБА_11 покарання у виді арешту відповідає загальним засадам викладених у ст..65 КК України і є в межах санкції частини статті закону за яким він засуджується.

Судом враховано і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного який не вперше керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння наслідком його є вчинення ДТП.

Як вбачається з вироку судом при призначені покарання враховані позитивні характеристики винного по місцю роботи і проживання.

Призначене покарання у виді арешту є необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Враховуючи, що ОСОБА_11 є інвалідом дитинства довічно, колегія суддів не вважає за можливе замінити йому покарання на виправні роботи. Заміна покарання у виді арешту на штраф також є недоречною, оскільки з ОСОБА_11 підлягають стягненню значні грошові суми за заподіяння матеріальної та моральної шкоди потерпілим.

Не знаходить колегія суддів і підстав для зміни вироку в частині додаткового покарання позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_11 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння аналогічний факт мав місце і при засуджені його вироком Білогірського районного суду від 17 липня 2015 року, що свідчить про систематичність керування обвинуваченим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів, не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_11 вчинив цей злочин до постановлення попереднього вироку Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2015 року суд обґрунтовано визначив йому остаточне покарання відповідно до вимог ч.1, 4 ст. 70 КК України.

Оскільки на початку апеляційного розгляду обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину повністю і просив не досліджувати у повному обсязі всі письмові докази наявні в матеріалах провадження та не викликати і не допитувати потерпілих, експертів, колегія суддів, вважає з можливе задоволити це клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 та обмежитись оцінкою доказів які досліджувались в суді першої інстанції.

Оцінивши доводи апеляційної скарги ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» в частині цивільного позову, колегія суддів, вважає, її такою що підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» та ОСОБА_11 , який є власником автомобіля ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 , був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/0443380 з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю в розмірі 100000 грн., за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50000 грн. та франшизою в розмірі 1000 грн., строк дії якого з 18 квітня 2014 року по 17 квітня 2015 року (т. 1, а.п. 55, 93).

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`я потерпілого внаслідок дорожньо транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та страждання, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

При цьому ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено розмір моральної шкоди, який відшкодовується страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

За змістом ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності обмежується страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

З аналізу вказаних норм Закону вбачається, що страхове відшкодування моральної шкоди є похідним від виплат страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю і розмір страхове відшкодування моральної шкоди визначається виключно від розміру виплаченого страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Як вбачається з вироку матеріальна шкода, яка завдана ОСОБА_7 становить 120 грн. 41 коп., розрахунок моральної шкоди, що підлягає сплаті ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_7 згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинен був відшкодуватись у сумі 6 грн. 02 коп. (120,41 :100%*5% = 6,02 грн.)
В судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_7 подала заяву про те, що обвинувачений ОСОБА_11 відшкодував їй шкоду в сумі 10000 грн. узв`язку з чим з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_7 підлягає стягненню не 15000 грн, а 5000 грн. моральної шкоди. (15000-10000) = 5000 грн 6 грн. 02 коп. = 4993 грн. 98 коп.
Якщо потерпілому не виплачувалось страхове відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю, то не має підстав для стягнення страхового відшкодування моральної шкоди, оскільки розмір такого відшкодуваня в розумінні вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначається виключно від розміру іншої ЗЗ виплати.
Також за змістом даних норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закону Ураїни «Про страхування» страховою виплатою за шкоду, заподіяну здоров`ю, є сума, яка виплачена при настанні страхового випадку внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого у вигляді витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого; шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_12 злочином матеріальних збитків у зв`язку з ушкодженням життя та здоров`я завдано не було, то не має підстав для стягнення страхового відшкодування моральної шкоди з ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта».

За таких обставин позивач ОСОБА_12 повина отримати відшкодування моральної шкоди встановленої судом в сумі 5000 грн. від обвинуваченого ОСОБА_11 .

Враховуючи наведене, давши оцінку доводам апеляційної скарги ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» в частині цивільного позову, колегія суддів, приходить до висновку про необхідність зміни вироку суду.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу цивільного відповідача ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» задоволити частково.
Вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2015 року щодо ОСОБА_11 в частині цивільних позовів ОСОБА_7 , ОСОБА_12 змінити.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволити частково.

Стягнути з ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_7 120 грн. 41 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 6 грн. 02 коп. моральної шкоди, а всього 126 грн. 43 коп.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 4993 грн. 98 коп. моральної шкоди (з врахуванням добровільного відшкодування 10000 грн.)
Цивільний позов ОСОБА_12 задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2