Справа № 644/116/16-к
№/п 1-кп/644/195/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2016 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000414, яке надійшло з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Антрацит Луганської області, раніше не судимої, освіта професійно-технічна, офіційно не працює, реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 на початку жовтня 2014 року, перебуваючи у орендованій квартирі по АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на виготовлення підроблених штампів, з метою унеможливлення виявлення та припинення злочинної діяльності, пов`язаної із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, виготовила підроблені дата-штампи прикордонних служб України та Російської Федерації.

Далі, 21.10.2014 року ОСОБА_4 , перебуваючи на залізничному вокзалі «Харків-Пасажирський», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документу з метою його використання іншою особою, використовуючи підроблені дата-штампи, зробила в паспорті громадянина Азербайджану ОСОБА_6 відповідні відмітки про виїзд з України та в`їзд на територію Російської Федерації, що в подальшому надавало можливість зазначеному громадянину Азербайджану нібито легально перебувати на території Російської Федерації після здійснення його незаконного переправлення на територію Російської Федерації в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України, після чого передала вказаний паспорт особі, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, для використання в ході подальшої організації та здійсненні незаконного переправлення громадянина Азербайджану ОСОБА_6 через державний кордон України.

Крім того, 19 жовтня 2014 року громадянка України ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, звернулась до свого знайомого - особи, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, з проханням здійснення організації незаконного переправлення громадянина Азербайджану ОСОБА_6 з території України на територію Російської Федерації в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України, на що особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, надав позитивну відповідь.

Далі, 21.10.2014 року, близько 10.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи у змові із особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, зустріла на залізничному вокзалі міста Харкова громадянина Азербайджану ОСОБА_6 та зробила у його паспорті підроблені відмітки про перетин державного кордону, з використанням заздалегідь виготовлених підроблених дата-штампів прикордонних служб України та Російської Федерації, після чого доповіла про це особі, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, домовившись із ним про зустріч на залізничному вокзалі «Харків-Пасажирський» близько 18:00 з метою передачі зазначеного громадянина Азербайджану для здійснення подальшої організації його незаконного переправлення через державний кордон України.

При цьому, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 800 доларів США за організацію його незаконного переправлення з території України на територію Російської Федерації в обхід встановлених пунктів пропуску, із яких 100 доларів США ОСОБА_4 забрала собі.

В свою чергу особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, діючи умисно на виконання спільного із ОСОБА_4 умислу, направленого на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, звернувся до свого знайомого - особи, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, з метою здійснення подальшої організації та безпосереднього незаконного переправлення громадянина Азербайджану ОСОБА_6 через державний кордон України, на що особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, надав позитивну відповідь та домовився зустрітись із особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, на залізничному вокзалі «Харків-Пасажирський» близько 18.00.

В цей же день, 21.10.2014 року, близько 18:50, особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, разом із своїм знайомим особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, маючи спільний умисел, направлений на організацію та здійснення незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України в обхід встановлених пунктів пропуску, виїхали з смт. Золочів Харківської області до м. Харкова.

Того ж дня, близько 21:00 ОСОБА_4 зустрілась на привокзальній площі залізничного вокзалу «Харків-Пасажирський» із особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, та, реалізуючи свій умисел, направлений на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, передала йому ОСОБА_6 , в паспорті якого вже стояли підроблені нею відмітки про виїзд з України та в`їзд на територію Російської Федерації, а також отримані від ОСОБА_6 700 доларів США за незаконне його переправлення через державний кордон України, 200 доларів США із яких особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, забрав собі.

Далі, 21.10.2014 року, о 21.10 ОСОБА_4 та особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, разом з ОСОБА_6 зустрілись із особами, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, які чекали на них на перехресті вулиць Червоноармійської та Словянської міста Харкова, після чого особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, діючи у змові із ОСОБА_4 , на виконання спільного із особами, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, умислу, направленого на організацію та здійснення незаконного переправлення особи через державний кордон України, переслідуючи корисливий мотив, передав особі, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 для подальшого його безпосереднього незаконного переправлення на територію Російської Федерації поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, а також отримані від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 500 доларів США за організацію та здійснення такого переправлення.

В цей же день, о 21.16 особи, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, виїхали на автомобілі BA3-21013 білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_6 в напрямку села Рясне Золочівського району Харківської області, де на них за попередньою домовленістю вже чекали особи, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, для реалізації спільного умислу та досягнення кінцевої мети наміченого злочинного плану, а саме організації та здійснення незаконного переправлення вказаного громадянина Азербайджану на територію Російської Федерації поза місцем розташування пунктів пропуску через державний кордон України.

Зустрівшись в цей же день в селі Рясне близько 23.00, особи, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, за вказівкою особи, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, сіли в автомобіль BA3-21013 білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , в якому знаходився ОСОБА_6 , переданий особам, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, для організації подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, та, продовжуючи реалізацію спільного умислу, разом із особами, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, вирушили в напрямку лінії державного кордону України для здійснення незаконного переправлення через державний кордон України громадянина Азербайджану ОСОБА_6 , в паспорті якого стояли підроблені відмітки про перетин державного кордону України та Російської Федерації, однак були затримані співробітниками Державної прикордонної служби України на відстані 150 метрів від лінії державного кордону України на напрямку н.п. Леміщено (Україна) - н.п. Безимено (РФ).

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 за фактом підроблення штампів та документів, кваліфіковані як злочин, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України - виготовлення підроблених штампів та підроблення офіційного документу з метою його використання іншою особою.

Дії ОСОБА_4 за фактом організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, кваліфіковані як злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

25 грудня 2015 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди про визнання винуватості обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винуватою, прокурор і обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 332 КК України та покарання, яке повинна понести обвинувачена за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на один рік, за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією транспортних засобів та інших засобів вчинення злочину та з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на один рік. З визначенням остаточного покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією транспортних засобів та інших засобів вчинення злочину та з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості та тяжкого злочину, свою вину визнала беззаперечно, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, суд переконався, що обвинувачена цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, також суд переконався, що сторонам зрозумілі наслідки укладання та затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена погоджується на призначення визначеного сторонами угоди покарання.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченої, ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченою і прокурором, та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами угоди покарання, оскільки в підготовчому судовому засіданні не встановлено передбачених законом обставин, які б перешкоджали затвердженню судом даної угоди.

При звільненні від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України, визначає тривалість іспитового строку та вважає необхідним покласти на обвинувачену додаткові обов`язки, передбачені законом при застосуванні положень ст. 75 КК України.

Дійшовши висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 в умовах без реального відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі при застосуванні до призначеного покарання ст. 75 КК України та звільненні від покарання з випробуванням обов`язкове додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 332 КК України у вигляді конфіскації майна, судом з урахуванням положень ст. 77 КК України не призначається.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 341, ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 25 грудня 2015 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором відділу 04/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000414 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 358 КК України - затвердити.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 грудня 2015 року покарання:

- за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією транспортних засобів та інших засобів вчинення злочину, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, пов`язаними з організацією і здійсненням переміщення людей через державний кордон України, строком на один рік;

- за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання, за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією транспортних засобів та інших засобів вчинення злочину, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, пов`язаними з організацією і здійсненням переміщення людей через державний кордон України, строком на один рік.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного за вироком основного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, зазначених в ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1