Справа № 159/5294/15-к Провадження №11-кп/773/41/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду від 09 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грузин, громадянин України, уродженець м. Ковеля Волинської області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючий, раніше судимий:
- 05.05.2011 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. 20.06.2014 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року;
- 05.05.2015 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ст.395 КК України на 1 місяць арешту.
засуджений за ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначено за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.05.2015 року більш суворим, яке призначено за даним вироком, ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання відбуте покарання за попереднім вироком Ковельського міськрайонного суду з 31.07.2015 року по 31.08.2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попердній особисте зобов`язання.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 644 грн. 94 коп.
Вирішено судом також питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджений за те, що при невстановлених досудовим слідством обставинах, повторно незаконно придбав наркотичний засіб макову соломку, вагою в перерахунку на висушену речовину 221,07 г., який зберігав без мети збуту.
Після цього, 28.04.2015 року біля 18 години, ОСОБА_7 незаконно перевозив вказану наркотичну сировину, перебуваючи в якості пасажира, автомобілем «Мерседес-Бенц» д.р.н. НОМЕР_1 по вулицях м. Ковеля, а після зупинки вказаного транспортного засобу працівниками міліції через порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_9 вибіг з автомобіля з наркотичним засобом, який знаходився в чорного кольору поліетиленовому пакеті та викинув його на територію дитячого садка, що знаходиться в м. Ковелі по вул. Міцкевича, 48, який в ході огляду місця події було вилучено працівниками міліції.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання без мети збуту наркотичних засобів повторно.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України. Посилається на те, що вирок є незаконним, оскільки викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, допущена неповнота судового розгляду, що призвело до його засудження на підставі штучно створених доказів обвинувачення та на припущеннях.

Обвинувачений зазначає, що ніякого відношення до виявленого в його присутності наркотичного засобу на території дитячого садка він не мав і кому належить вилучений поліетиленовий пакет чорного кольору не знає.

Суд першої інстанції взяв до уваги показання працівників міліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є зацікавленими особами, а його показання та показання свідків, які підтверджують його невинуватість у вчиненні злочину, залишив поза увагою.

Не звернув суд і уваги на те, що він тривалий час не вживає наркотичних засобів, що на вилученому з наркотичною речовиною пакеті відсутні відбитки пальців його рук.

По кримінальному провадженню безпідставно відхилені його клопотання про витребування і дослідження записів камер відеоспостереження, які розміщені в магазині, що розташований по вул. Міцкевича в місті Ковелі.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що його вина у вчиненні злочину не доведена в законному порядку і рішення суду першої інстанції в порушення вимог ст.370 КПК України є незаконним та необґрунтованим.

Прокурор у кримінальному провадженні в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та правильності кваліфікації дій, просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Прокурор посилається на те, що ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, не повідомив суду про обставини вчинення ним злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за що судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення та схильний до вчинення нових злочинів.

Заслухавши доповідача, який виклав суть оскаржуваного вироку та доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які свою апеляційну скаргу підтримали, а апеляційну скаргу прокурора заперечили, прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав, а апеляційну скаргу обвинуваченого заперечив, дослідивши матеріали кримінального провадження апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 злочину, при вказаних у вироку обставинах ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав відповідну юридичну оцінку.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що злочину він не вчиняв, що кримінальне провадження щодо нього сфабриковане були предметом ретельного дослідження в судовому засіданні і з обґрунтуванням спростовані з наведенням у вироку переконливих мотивів.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується показами свідка ОСОБА_11 , який показав, що після зупинки автомобіля ОСОБА_7 почав втікати, приховуючи щось під курткою. Коли він став його наздоганяти, то ОСОБА_7 через огорожу дитячого садка перекинув пакет чорного кольору, який було вилучено відразу після огляду місця події.

Той факт, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_7 втікав, приховуючи щось під курткою, що його переслідував ОСОБА_11 і його було відразу затримано, що на території дитячого садка біля огорожі по АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено пакет чорного кольору, в якому знаходилась речовина рослинного походження ззовні схожа на макову соломку підтверджується показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події від 28.04.2015 року.

Згідно висновку фізико-хімічної експертизи вилучена в ході огляду місця події подріблена речовина рослинного походження являє собою особливо-небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено макову соломку, масою в перерахунку на висушену речовину 221,07 грама.

Проаналізувавши всі докази в сукупності, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 повторно, незаконно придбав, зберігав без мети збуту наркотичні засоби і правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.309 КК України.

Докази, якими суд обґрунтував свій висновок про вчинення ОСОБА_7 злочину, є належними, допустимими і достатніми для прийняття процесуального рішення.

Всі докази, які були представлені сторонами обвинувачення та захисту, судом першої інстанції ретельно дослідженні, їм дана оцінка в сукупності, а тому твердження обвинуваченого про неповноту судового розгляду апеляційний суд визнає безпідставними.

Даних, які б свідчили про те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 сфабриковано, не встановлено.

При призначенні ОСОБА_7 покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, а також наведені в апеляційній скарзі прокурора обставини.

Врахувавши стан здоров`я обвинуваченого, що наркотичних засобів на даний час він не вживає, перебуває в стані ремісії, незначну масу наркотичного засобу, що він має постійне місце проживання, характеризується позитивно, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства і на підставі ст.75 КК України звільнив від відбування покарання з випробуванням та встановив ряд обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Судом ОСОБА_7 встановлено тривалий іспитовий строк, що дасть можливість здійснювати контроль за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Сам по собі той факт, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що вину у вчиненні злочину не визнав та не повідомив про обставини його вчинення, про що зазначає в апеляційній скарзі прокурор, не дає підстав для висновку, що виправлення його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Законних підстав для скасування вироку і закриття кримінального провадження, про що просить в апеляційній скарзі обвинувачений, скасування вироку в частині призначеного покарання і ухвалення щодо ОСОБА_7 свого вироку, про що просить в апеляційній скарзі прокурор, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Вирок Ковельського міськрайонного суду від 09 листопада 2015 року залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4