Справа № 212/2642/15-к
Провадження № 1-в/216/159/15
У Х В А Л А
17 вересня 2015 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу подання начальника Центрально-Міського МВ КВІ Управління ДПтС України у Дніпропетровській області про уточнення резолютивної частини вироку суду,

В С Т А Н О В И В :
Начальник Центрально-Міського МВ КВІ Управління ДПтС України у Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про уточнення резолютивної частини вироку суду від 16.06.2015 року щодо ОСОБА_3 , оскільки в резолютивній частині вказано, що вирок набрав законної сили 17.06.2015 року, тому точна дата набрання вироком законної сили не зрозуміла.

Начальник Центрально-Міського МВ КВІ Управління ДПтС України у Дніпропетровській області та прокурор в судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим розгляд подання здійснювалось без фіксації технічними засобами, за відсутності осіб (згідно ч. 4 ст. 107 КПК України).

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців. Згідно ч.4 ст.70 КК України покарання призначене за цим вироком поглинуто покарання призначене за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.05 2015 року, яким він був засуджений за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки і остаточне покарання визначено ОСОБА_3 у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Згідно зі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки. Згідно зі ст. 76 КК України покладено на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію,повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Запобіжний захід ОСОБА_3 по даній справі не обирався. Крім того, стягнуто з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_4 шкоду у сумі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, в резолютивній частині вироку зазначаються « … у разі визнання особи винуватою: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом; початок строку відбування покарання; рішення про застосування примусового лікування чи примусових заходів медичного характеру щодо обмежено осудного обвинуваченого у разі їх застосування; рішення про призначення неповнолітньому громадського вихователя; рішення про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру; рішення про цивільний позов; рішення про інші майнові стягнення і підстави цих рішень; рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації; рішення про відшкодування процесуальних витрат; рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження; рішення про залік досудового тримання під вартою; строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження; порядок отримання копій вироку та інші відомості … ».

Таким чином, відмітка секретаря суду про набрання вироком законної сили не є резолютивною частиною вироку, тому суд не може внести уточнення, оскільки сама резолютивна частина є правильною.

Таким чином, не має підстав для уточнення резолютивної частини вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні подання начальника Центрально-Міського МВ КВІ Управління ДПтС України у Дніпропетровській області про уточнення резолютивної частини вироку суду - відмовити.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1