Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 22 грудня 2015 року кримінальну справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 02 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 лютого 2013 року засуджено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2013 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 змінено, пом`якшено йому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі.
Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 березня 2015 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02 липня 2015 року постанову місцевого суду від 03 березня 2015 року залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення кримінально-процесуального закону, порушує питання про скасування судових рішень та направлення справи на новий судовий розгляд. Зазначає, що судовий розгляд відбувся у його відсутності, рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені російською мовою, чим було порушено його право на користування рідною мовою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 261 КПК України 1960 року сторона обвинувачення і сторона захисту користуються рівними правами на заявлення відводів і клопотань, подання доказів, участь в їх дослідженні та доведенні їх переконливості, виступ у судових дебатах, оскарження процесуальних рішень суду.
Згідно зі ст. ч. 4 ст. 386 КПК України 1960 року строк на касаційне оскарження судових рішень місцевого та апеляційних судів може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених ст. 353 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 353 КПК України 1960 року передбачено, що питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу. Про день і час розгляду клопотання своєчасно повідомляються сторони, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Однак суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався.
Як убачається з матеріалів справи, 17 лютого 2015 року до Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 лютого 2013 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2013 року щодо ОСОБА_6 . Дане клопотання було призначено до розгляду на 03 березня 2015 року, про що в матеріалах справи є повідомлення прокурору Лозівської міжрайонної прокуратури, захиснику ОСОБА_7 та потерпілій ОСОБА_8 .
Засуджений ОСОБА_6 про день та час призначення клопотання до розгляду в суді першої інстанції не повідомлявся.
Ця обставина призвела до порушення принципу рівності сторін, було порушено право засудженого ОСОБА_6 на захист, зокрема бути присутнім в судовому засіданні першої інстанції, заявляти відводи, подавати докази, просити суд про приєднання до справи документів, давати показання тощо.
Тобто, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.
Апеляційний суд, переглядаючи справу за апеляцією захисника ОСОБА_5 , не звернув уваги на допущені місцевим судом порушення та не усунув їх.
Таким чином, доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_5 в цій частині є обґрунтованими, постанова Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 березня 2015 року та ухвала Апеляційного суду Харківської області від 02 липня 2015 року ухвалені з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а тому відповідно до ст. 370 КПК України 1960 року підлягають скасуванню.
Під час нового розгляду справи суду необхідно постановити судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінально-процесуального закону.
Керуючись пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та статтями 394 396 КПК України 1960 року, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.
Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 02 липня 2015 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3