АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 177/1164/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/688/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.04.2015 року за № 0000375, за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульянівськ Російської Федерації, росіянина,
громадянина України, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

захисник, адвокат ОСОБА_8

представник потерпілого ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та повернути обвинувальний акт на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Оскаржуваною ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, було повернуто прокурору Криворізького районного суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування свого рішення суд послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме у ньому невірно зазначені відомості про місце проживання, у зв`язку з чим суд не має можливості, як провести належним чином підготовче судове засідання, так і вирішити питання про привід обвинуваченого.

Крім того, з обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, що під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженні, слідчим, прокурором призначена експертиза для оцінки матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Також, долучений до обвинувального акту реєстр не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, оскільки фактично є описом документів і не містить найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування та реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні посилається на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не містить недоліків, що перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду.

Крім того, апелянт зазначає, що 29.04.2015 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, при обранні якого було достеменно встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого та місце його реєстрації. При цьому відсутність обвинуваченого за місцем проживання та реєстрації і в зв`язку з цим неможливість здійснення приводу, свідчить не про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК, а про порушення обвинуваченим обов`язків, покладених на нього судом при обранні запобіжного заходу та про ухилення обвинуваченого від явки до суду.

Прокурор у кримінальному провадженні зауважує, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, не досліджуючи матеріали досудового розслідування, вийшов за межі вимог ст.ст. 314, 291 КПК України, фактично вказавши про відсутність належних доказів на підтвердження суми заподіяної шкоди, чим заздалегідь визнав недопустимими докази на підтвердження вартості викраденого майна, які отримані в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції, як на думку апелянта, не містить строку, протягом якого прокурор має виправити вказані в ухвалі недоліки, що також не відповідає чинному кримінальному процесуальному закону.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор та представник потерпілого підтримали апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просили повернути обвинувальний акт з додатками на новий судовий розгляд; захисник обвинуваченого заперечував проти апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні може прийняти рішення про повернення обвинувального акту у випадку, якщо останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги підстави, з яких обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 був повернутий прокурору, колегія суддів вважає, що висновок суду про невідповідність цього обвинувального акту вимогам закону є обґрунтованим.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема відомості про місце проживання обвинуваченого.

У той же час у вищезгаданому обвинувальному акті, а саме, в анкетних даних ОСОБА_6 невірно зазначені відомості про його місце проживання, що не тільки є порушенням вимог закону до форми та змісту цього процесуального документу, але й одночасно унеможливлює належний виклик його до суду та вирішення питання про його привід.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначене порушення є належною та достатньою підставою для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки наведені у ній доводи правильності цього висновку не спростовують.

Так, зазначення при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення згідно п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України адреси, за якою до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, не може вважатися належним виконанням вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи, зокрема для визначення розміру матеріальних збитків заподіяних кримінальним правопорушенням.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України за ознаками незаконного зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.
Так, в обвинувальному висновку зазначена сума матеріального збитку, який спричинений діями обвинуваченого ОСОБА_6 і який складає 4335 гривень, але експертних досліджень під час досудового розслідування проведено не було, що є порушенням п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України.
Крім того, на думку колегії суддів недоречними слід вважати доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного посилання суду першої інстанції на ст. 242 КПК України, оскільки ним не враховано, що частину 2 статті 242 Кримінального процесуального кодексу України було доповнено пунктом 6, згідно Закону України №1261-18 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України від 13.05.2014 року, який набрав чинності 04.06.2014 року
А також, прокурором у кримінальному провадженні не приділено достатньої уваги, що встановлення розміру шкоди є кваліфікуючою ознакою ст. 249 КК України.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Так, реєстр матеріалів досудового розслідування, як процесуальний документ фіксування кримінального провадження є інформаційним додатком до обвинувального акту, який містить відомості про рух утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.
Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити повний опис усіх без виключення дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів провадження, реєстр матеріалів досудового розслідування (а.к.п. 8) фактично є описом документів та в ньому відсутні найменування процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, і реквізити процесуальних рішень, прийнятих в ході досудового розслідування.

На думку колегії суддів, порушення вимог закону щодо повноти змісту реєстру матеріалів досудового розслідування, є одним з критеріїв невідповідності обвинувального акту ст. 291 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно та законно прийшов до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність, згідно з вимогами ст. 291 КПК України.
Разом з тим, не зазначення в ухвалі суду першої інстанції вказівки про те, у який термін прокурор повинен усунути вказані судом недоліки, не може вважатися порушенням норм КПК України та впливати на правильність судового рішення в цілому, оскільки фактично всі вимоги кримінального процесуального закону при постановлені ухвали судом першої інстанції були виконані.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а обвинувальний акт повинен бути повернутий прокурору для усунення встановлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженнізалишити без задоволення.
Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.04.2015 року за № 0000375, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, повернуто прокурору Криворізького району Дніпропетровської області, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4