АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2253/14Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/238/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Тернополя ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2015 року, відносно ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Тернополя, жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, непрацюючу, освіта вища, розлучену, на утриманні двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судиму, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнано невинуватою і виправдано у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінальних правопорушень.

Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачувалась в тому, що вона, 26 червня 2013 року, перебуваючи на посаді бухгалтера по нарахуванню зарплати ДП «Комунальник - 3» ГТОВ «Мрія», з метою використання завідомо підробленого документа, знаходячись на своєму робочому місці, за допомогою службового комп`ютера, виготовила довідку про свої доходи, куди внесла завідомо неправдиві відомості щодо отриманої суми заробітної плати на посаді бухгалтера ДП «Комунальник - 3» ГТОВ «Мрія», а саме: у грудні 2012 року - 2350 гривень, у січні 2013 року - 1700 гривень, у лютому 2013 року - 2300 гривень, у березні 2013 року - 1600 гривень, у квітні 2013 року - 2450 гривень, у травні 2013 року - 2340 гривень, а всього на загальну суму-12740 гривень, в той час як згідно довідки № 4983/08 від 25.11.2013 року, наданої Головним управлінням пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_6 за вищевказаний період був нарахований дохід у розмірі 8719,43 гривні. Крім цього, ОСОБА_6 підробила підпис у зазначеній довідці про доходи від імені директора ДП Комунальник - 3» ГТОВ «Мрія» ОСОБА_10 та поставила вихідний №1/2 від 26.06.2013 року, який не відповідає записам у журналі вихідної документації за вказане число.

Цього ж дня, 26 червня 2013 року ОСОБА_6 з метою одержання кредитних коштів подала завідомо підроблену нею довідку про доходи у кредитну спілку «Тернопіль 2004» по вул. Ак. Брюкнера,2 у м. Тернополі.

Таким чином, слідчий за погодженням із процесуальним прокурором, дійшли до висновку, що ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинила злочини передбачені ч.1 ст.358 КК України - підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством і надає права, з метою його подальшого використання підроблювачем та ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Виправдовуючи ОСОБА_6 , суд зазначив, що в діях обвинуваченої відсутні склади кримінальних правопорушень у вчиненні яких її обвинувачують, оскільки органом досудового розслідування при розслідуванні даного кримінального провадження встановлено подію злочину, однак не доведено факту вчинення інкримінованих діянь передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України обвинуваченою ОСОБА_6 , а тому її виправдано.

В зміненій апеляції прокурор прокуратури м.Тернополя ОСОБА_7 , просить вирок Тернопільського міськрайонного суду від 23.04.2015 року скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Посилається на неправильне застосування кримінального закону, істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, стверджує що довідка № 1/2 від 26.06.2013 року про доходи є офіційним документом, а відтак є предметом злочину, передбаченого ст. 358 КК України.

Вважає, що покази свідків здобуті в судовому засіданні, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , є переконливими та такими, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України, а суд першої інстанції у виправдувальному вироці не зазначив мотиви, з яких він відкинув докази обвинувачення.

Вказує, що суд не здобув жодних обставин, які б свідчили про необ`єктивність чи сумнівність висновку експерта ОСОБА_15 .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримав змінену апеляційну скаргу та просить її задовольнити, обвинувачену ОСОБА_6 , яка заперечила проти апеляції і вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте ці вимоги закону під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_6 в судовому засіданні не виконані, обставини, які мають істотне значення для вирішення кримінального провадження належним чином не з`ясовані.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині виправдувального вироку зазначаються підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Аналіз вироку та дослідження матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що суд неповно провів судовий розгляд кримінального провадження, чим істотно порушив вимоги кримінально-процесуального закону, а тому прийшов до передчасного висновку про недоведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 1, 4 ст. 358 КК України, що призвело до прийняття рішення, яке не відповідає вимогам статті 370 КПК України.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачувалась у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України, тобто у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством і надає права, з метою його подальшого використання підроблювачем та використанні завідомо підробленого документа.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачувалась у тому, що у довідку про доходи за місцем її роботи у ДП «Комунальник -3» ГТОВ «Мрія» на посаді бухгалтера, вона внесла неправдиві відомості щодо розміру її доходів за вказаним місцем роботи у сумі 12740 грн., підробила на цій довідці підпис директора підприємства ОСОБА_10 та внесла у неї номер 1 /2 та дату 26.06.2013 року, що не відповідає запису у журналі вихідної документації за вказане число.

Разом з тим, суд не дав належної оцінки такому документу, а саме довідці про доходи, у підробленні якого остання обвинувачувалась.

Зокрема, судом не встановлено дійсної суми доходів ОСОБА_6 за зазначений період її роботи у КП «Комунальник 3», натомість суд формально зіслався на повідомлення ГУ ПФУ в Тернопільській області №4983/08 від 25.11.2013 року, у якому зазначено загальну суму нарахованого ОСОБА_6 доходу за період її роботи у КП «Комунальник -3» з 01.12.2012 року по 01.06.2013 року у розмірі 8719, 43 грн.

При цьому, поза увагою суду залишилися наявні в матеріалах провадження ще ряд довідок про доходи ОСОБА_6 у КП «Комунальник 3», яким суд не дав жодної юридичної оцінки та які є між собою суперечливими і така суперечливість судом в ході розгляду справи усунута не була, не зазначено чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші.

Більше того, суд у вироку зазначає про те, що сукупний дохід ОСОБА_6 за період її роботи у КП «Комунальник 1», КП «Комунальник 2» та КП «Комунальник 3» з грудня 2012 по червнь 2013 року становив 13187, 85 грн., однак органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувалась у тому, що внесла у довідку про доходи неправдиві відомості про доходи за місцем її роботи лише у КП «Комунальник -3», а не на інших підприємствах.

Також судом не перевірено належність та допустимість доказів, зокрема довідки №1 /2 від 26.06.2013 року про доходи ОСОБА_6 у КП «Комунальник 3» на посаді бухгалтера, на що вказує обвинувачена ОСОБА_6 ..

Далі, суд у вироку зазначив, що висновок почеркознавчої експертизи №17/376/13 від 06.12.2013 року щодо виконаного у довідці про доходи підпису директора підприємства ОСОБА_10 є не переконливим.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема журналу та звукозапису судового засідання від 26.02.2015 року, експерт ОСОБА_15 , який проводив дану експертизу був присутній та допитаний в судовому засіданні, однак його пояснення залишилися поза увагою суду, яким взагалі не було дано жодної правової оцінки у вироку.

Також, суд взагалі не вдавався до з`ясування обставин з приводу внесення у довідку такої інформації як дата та число і з цього приводу у вироку відсутні будь - які висновки.

Крім того, у вироку щодо обвинуваченої ОСОБА_6 суд перерахував докази, коротко розкрив зміст лише їх частини, не зазначаючи, які обставини ними підтверджуються, а які спростовуються.

Зокрема, при з`ясуванні обставин встановлення факту вчинення кримінальних правопорушень суд обмежився лише формальним посиланням на суперечність показів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 з однієї сторони і свідка ОСОБА_16 з іншої сторони, не вдаючись в аналіз таких показів із зазначенням, які з них суд приймає до уваги, а які до уваги не можуть бути взяті та у зв`язку із чим.

Також, суд залишив поза увагою і не дав та не навів у вироці жодної юридичної оцінки показанням допитаних в судовому засіданні свідків - ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

При наявності у кримінальному провадженні суперечливих даних з цього приводу, суд на порушення вимог ст. 374 КПК України не навів у вироку переконливих мотивів щодо того чому він взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Висновки суду щодо оцінки доказів повинні бути викладені в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумнів у їх достовірності.

Не зважаючи на це, згідно вироку, суд прийшов до висновку, що органом досудового розслідування встановлено подію злочину, однак не доведено факту вчинення інкримінованих діянь, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України обвинуваченою ОСОБА_6 ..

Однак, всупереч зазначеному висновку, далі у вироку суд приходить до іншого протилежного висновку, що довідка № 1/2 від 26.06.2013 року про доходи не є офіційним документом, а відтак не є предметом злочину, передбаченого ст. 358 КК України.

Такі висновки суду, викладені у вироку, містять істотні суперечності.

Що стосується висновків суду про відсутність вини ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, то такі зроблені без повного дослідження обставин провадження та такий свій висновок суд не мотивував з посиланням на докази. В даному випадку суд обмежився узагальнюючою фразою про те, що органами досудового розслідування було поверхнево проведено з`ясування обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1) неповнота судового розгляду;

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Статтею 410 КПК України встановлено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:

1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;

2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;

3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;

4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний вирок постановлений із порушенням вимог КПК України, який підлягає до скасування.

При цьому, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційний суд не вправі робити висновок про доведеність обвинувачення, відкинутого судом першої інстанції, оскільки в такому випадку виключається можливість всебічної оцінки доказів при новому розгляді. Вказівки апеляційного суду повинні торкатися питань про те, чому рішення суду є неправильним, які обставини судом не досліджені або які докази не оцінені.

Також, відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Не зважаючи на вимоги вказаної статті, суд у вироку робить висновки про неналежне виконання службовими особами ДП «Комунальник -3» службових обов`язків щодо збереження і використання печатки підприємства, що сприяло і дало можливість підроблення, використання і скріплення печаткою документа, який був представлений у кредитну спілку з метою його використання.

Крім того, суд у вироку вдається до суджень про можливість альтернативної кваліфікації кримінальних правопорушень, що у вироку є недопустимим.

Під час нового судового розгляду необхідно усунути вказану вище неповноту, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, дослідити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують ОСОБА_6 у спосіб, визначений кримінально-процесуальним законодавством.

Також висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Зрештою, дати належну правову оцінку зібраним доказам, виходячи з принципу їх достовірності, допустимості та достатності і винести законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

За таких обставин, колегія суддів, враховуючи усе викладене вище, приходить до висновку про те, що вирок суду першої інстанції слід скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, чим задовольнити апеляцію прокурора.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 411, 412, 415 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Тернополя ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2015 року, яким виправдано ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в тому ж суді в іншому складі суду.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2