Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 10/0690/370/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Ткача С.О.

суддів: Слісарчука Я.А., Крижанівського В.В.

з участю:

прокурора Володько А.І.

адвоката ОСОБА_1

скаржниці ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляцією ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_1 на постанову судді Богунського районного суду міста Житомира від 19 жовтня 2011 року,

встановила:

Постановою слідчого прокуратури Корольовського району міста Житомира від 13 серпня 2010 року, було закрито кримінальну справу № 080825/09 раніше порушену за ст. 398 ч. 2 КК України, а порушено за ст. 296 ч. 1 КК України.

Прийняте рішення слідчий прокуратури мотивував тим, що ним не встановлено даних, які б стверджували факт заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, у звязку з виконанням нею адвокатських обовязків /а. с. 4/.

Розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого прокуратури про відмову в порушенні кримінальної справи, суд залишив скаргу без задоволення, а постанову слідчого без зміни. Прийняте рішення мотивував тим, що слідчий дотримався вимог ст. ст. 213, 214 КПК України та є привід і підстави до порушення кримінальної справи за ст. 296 ч. 1 КК України (а. с. 41).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанови слідчого та суду не обгрунтованими, не обєктивними, винесеними з порушенням кримінально-процесуального закону.

Просить скасувати постанову суду від 19.10.2010 року та постанову слідчого прокуратури від 13.08.2010 року, про закриття кримінальної справи за ч. 2 ст. 298 КК України та порушення кримінальної справи за ч. 1 ст. 296 КК України, справу направити прокурору міста Житомира для відновлення досудового слідства.

Мотивує тим, що суд при винесенні постанови не взяв до уваги всіх доказів потерпілої і захисника, не звернув уваги на необхідність проведення досудовим слідством ряду слідчих та оперативних заходів, для розкриття злочину. Потерпіла у вчиненні злочину підозрює ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. Однак дані особи досудовим слідством були перевірені лише формально. Доводи потерпілої не перевірені шляхом роздруківки телефонних розмов вказаних осіб. Не встановлено, з ким вони спілкувались 01.12.2009 року та напередодні вчинення злочину.

Не встановивши особу злочинця, слідчий дійшов висновку про відсутність в діянні складу злочину, без встановлення мотиву вчинення злочину, що суперечить вимогам ст. 64 КПК України.

Суд не звернув увагу, що слідчий не виконав вимоги ст. 214 КПК України при вирішенні питання про закриття кримінальної справи, оскільки не зазначив підстави для закриття справи та не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи, а переклав обовязок доказування на потерпілого. Про винесену постанову слідчий потерпілу не повідомив, копію постанови не надавав.

Суд не взяв до уваги пояснення слідчого в судовому засіданні про те, що було проведено допит всіх сусідів підїзду будинку, однак жоден з сусідів не вказав про порушення громадського порядку і в той же час дії невстановлених осіб кваліфікувалися як хуліганство.

Апелянтка вважає, що не було у слідчого приводу і підстави для порушення кримінальної справи за ч. І ст. 296 КК України, яка вже була закрита прокурором 19.01.2010 року з порушенням справи за ч. 2 ст. 398 КК України, так як незаперечно встановлено, що злочинець готувався до скоєння злочину, знав як вона виглядає, заздалегідь одягнув маску, виключив освітлення в підїзді будинку - тобто діяв і нападав цілеспрямовано як на захисника. З цих же підстав відносно ОСОБА_2 та її дочки вживались заходи безпеки.

Слідство і суд прийняли рішення, які зроблені лише на припущеннях, не перевірених та не підтверджених будь-якими належними доказами, з порушенням вимог ст. 65 КПК України.

Заслухавши доповідача, скаржника ОСОБА_2 та її адвоката, котрі підтримали доводи зазначені в апеляціях, заперечення прокурора проти апеляцій, заслухавши пояснення слідчого Піки І.М., перевіривши матеріали кримінальної справи колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 236-6 КПК України, суд розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінальної справи повинен перевірити, чи були при закритті справи виконані вимоги ст. ст. 213 і 214 КПК України.

У даному випадку, суд ці вимоги закону належним чином не виконав, прийняв рішення всупереч фактично встановленим обставинам справи.

Розглядаючи скаргу щодо законності прийнятого слідчим рішення, суд не звернув уваги на неповноту перевірки доводів ОСОБА_2 про осіб причетних до злочину, обставини його вчинення та не встановив мотив злочину.

З постанови слідчого прокуратури слідує, що слідчими діями і оперативними заходами не встановлено доказів посягання на ОСОБА_2 як представника по справах у звязку з діяльністю та на особу, яка надавала правову допомогу (а. с. 4).

Такий висновок зроблений без належної перевірки пояснень ОСОБА_2 про обставини вчинення нападу, осіб, які могли вчинити напад та інші обставини, які потребують перевірки.

Суд також не перевірив повноту досудового слідства і погодився з правильністю закриття кримінальної справи при невстановленій особі, за відсутністю складу злочину з порушенням справи за іншою статтею, що не можна визнати законним. Як досудовим слідством так і судом не спростовані твердження потерпілої про обставини вчинення нападу, саме після виконання нею обовязків захисту.

За наведених обставин, внаслідок однобічності і неповноти судового слідства, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, постанова суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи слід повно і всебічно перевірити доводи ОСОБА_2, у тому числі викладені в її поясненнях (а. с. 17-22), зясувати всі суперечності і в залежності від встановленого прийняти законне та мотивоване рішення.

Вимога апелянтів про реагуванням на дії старшого слідчого прокуратури ОСОБА_8 окремою ухвалою задоволенню не підлягає, оскільки законність винесеної постанови має ще перевірити суд першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Богунського районного суду міста Житомира від 19 жовтня 2011 року, про залишення без задоволення скарги ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого прокуратури Корольовського району від 13 серпня 2010 року, про закриття кримінальної справи за ч. 2 ст. 398 КК України та порушення кримінальної справи за ч. 1 ст. 296 КК України.

Справу направити в суд першої інстанції на новий судовий розгляд іншим складом суду.

Судді апеляційного суду

Житомирської області: