справа № 216/7871/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2015 року року
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаєві Миколаївської області, громадянина України, освіта повна середня, неодруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , механіка радіотелефоніста польового зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України, -
З 01 жовтня 2013 року солдат ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 (наразі польова пошта НОМЕР_1 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , де займає посаду механіка радіотелефоніста польового зв`язку військової частини п/п НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».
Згідно з розпорядком дня військової частини п/п НОМЕР_1 , затвердженого наказом командира зазначеної частини, у військовослужбовців військової служби визначений робочий час з 08.00 год. до 17.00 год., обідня перерва з 13.00 год. до 14.00 год.
Будучи військовослужбовцем військової частини п/п НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV (далі Статутів) зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, будучи придатним для проходження військової служби, 05 січня 2015 року вирішив не з`являтися у встановлений службовий час на службу з метою тимчасового ухилення від військової служби та у вказаний період проводити час на власний розсуд за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , та в інших місцях.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на тимчасове ухилення від проходження військової служби, солдат ОСОБА_4 о 08.00 год. 05 січня 2015 року не з`явився вчасно на службу та тимчасово ухилявся від військової служби без поважних причин до 09.00 год. 16 січня 2015 року.
Протягом зазначеного періоду нез`явлення на службу солдат ОСОБА_4 органи військового управління про своє місце перебування не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом у військовій частини п/п НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та проходячи військову службу на посаді механіка - радїотелефоніста польового зв`язку військової частини п/п НОМЕР_1 , на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 № 551-ХІV, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, о 08.00 год. 05 січня 2015 року не з`явився вчасно на службу та тимчасово ухилявся від військової служби без поважних причин до 09.00 год. 16 січня 2015 року, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, пояснив, що перебував в зоні АТО в м.Попасне та в м.Дебальцево, їм обіцяли відпустку, однак не надали, в зв`язку чим 05 січня 2015 року він вирішив не виходити на військову службу та провести час на свій розсуд за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . У вчиненому злочині розкаявся, просить суд не призначати йому сувору міру покарання.
Винність обвинуваченого крім його показань також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- актом службового розслідування по факту не виходу на службу військовослужбовця польового вузла зв`язку солдата ОСОБА_4 а.с.3-5;
- наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 05.01.2015 № 39 про призначення службового розслідування по факту не виходу на службу солдата ОСОБА_4 а.с.6;
- наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 16.01.2015 № 124 про результати службового розслідування по факту не виходу на службу солдата ОСОБА_4 а.с.26-27
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ст.407 ч.2 КК України за ознаками самовільного залишення військової частини, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особистість винного і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненому, характеризується задовільно та вважає, можливим призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу на користь держави.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1700 /тисяча сімсот/ грн.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення.
СУДДЯ: