Справа 688/3206/15-к
№ 1-кп/688/163/15
Вирок
Іменем України
22 грудня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівка

кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000499 від 22 травня 2015 року

по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Решнівка Шепетівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, навчається у Шепетівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №6 у 9 класі, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_4 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Шепетівка Хмельницької області, українки, громадянки України, з освітою середньою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої і проживаючої в АДРЕСА_2 , не судима в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України;

ОСОБА_5 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Хролин Шепетівського району Хмельницької області, українки, громадянки України, з освітою середньою спеціальною, не працюючої, не одруженої, на утриманні одна малолітня дитина, зареєстрована в АДРЕСА_3 , проживає в АДРЕСА_4 , судима:

08.04.2015 року Шепетівським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням із іспитовим строком тривалістю 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України;

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 ,

обвинувачених: ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

представника служби

у справах дітей ОСОБА_15 ,

представника відділу

кримінальної поліції

у справах дітей ОСОБА_16 ,

В С Т А Н О В И В:
22 травня 2015 року близько 19 години обвинувачена ОСОБА_13 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_5 , спільно з обвинуваченою ОСОБА_14 , керуючись корисливим мотивом, з метою викрадення чужого майна, шляхом підбурення, яке виразилося в умовлянні та погрозах фізичного насильства щодо неповнолітнього ОСОБА_12 , діючи з єдиним умислом, схилили останнього до відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 .

Згідно розробленого плану ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , наполегливо, переконуючи свого неповнолітнього спільника ОСОБА_12 у необхідності вчинення злочину, а також залякуючи останнього заподіянням йому тілесних ушкоджень у разі невчинення злочину, за попередньою змовою між собою, керуючись корисливим мотивом, з метою відкритого викрадення чужого майна, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, розподіливши між собою ролі, як співучасники злочину, діючи з єдиним умислом, вказали йому на потерпілу ОСОБА_7 , яка рухалась у дворі будинку АДРЕСА_5 , у напрямку розташування спортивного комплексу "Колос", що знаходиться по вул. Героїв Небесної Сотні, 31-а в м. Шепетівка Хмельницької області, та наказали вчинити відносно неї пограбування.

Діючи з єдиним умислом, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, неповнолітній ОСОБА_12 підійшов до потерпілої ОСОБА_7 позаду неї та відкрито заволодів її майном, при цьому вирвав правою рукою з лівої руки потерпілої жіночу сумочку із шкірозамінника вартістю 200 грн., в якій знаходились належні останній речі, гроші та документи: гаманець з шкірозамінника вартістю 120 грн.; гроші в сумі 50 грн.; мобільний телефон марки "Samsung E1195" вартістю 150 грн., всередині якого знаходилась сім-карта мобільного оператора "Київстар" вартістю 20 грн.; два ключі від врізного замка вартістю по 20 грн. кожний; один ключ до навісного замка вартістю 20 грн.; пенсійне посвідчення, дисконтна картка торгівельної мережі "М`ясна точка".

Всього неповнолітній ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 заволоділи майном потерпілої ОСОБА_7 на суму 600 грн., чим спричинили потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 т. 186 КК України, визнав повністю і показав, що 22 травня близько 19 години ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зайшли до нього додому і запропонували йому прогулятися на вулиці. Вони вийшли у двір будинку АДРЕСА_5 . Через деякий час ОСОБА_13 вказала на жінку, яка тримала в руках жіночу сумочку і прямувала в напрямку до сарайних приміщень, що навпроти території спортивного комплексу "Колос", при цьому ОСОБА_13 наказала вирвати з рук останньої сумочку і побігти в гуртожиток, де вони всі проживають. Він спочатку відмовлявся, але вони обидві говорили йому, щоб він вирвав сумочку з рук жінки. При цьому ОСОБА_13 сказала, що у випадку його відмови відняти сумочку у цієї жінки, вона поскаржиться своєму чоловікові, який відбував покарання у тюрмі, а тому він злякався і пішов виконувати те, що сказали дівчата. Підійшовши до невідомої жінки, на яку вказали ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , правою рукою вирвав з лівої руки потерпілої сумочку і побіг у гуртожиток до своєї кімнати. Але сумочку не відкривав і не знав, що в ній знаходиться. Через деякий час до нього прийшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які сказали, що сумочку необхідно викинути через вікно на вулицю. Після цього він зразу ж через вікно туалету на другому поверсі гуртожитку викинув викрадену ним сумку, і що було далі з сумкою він не знає. Щиро кається у скоєному, просив вибачення у потерпілої, обіцяв, що буде вести себе правомірно, спричинена потерпілій шкода відшкодована.

Обвинувачена ОСОБА_13 в судовому засіданні вину свою визнала повністю і показала, що 22 травня 2015 року близько 19 години разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , яка була разом з малолітньою донькою, гуляли у дворі будинку АДРЕСА_5 . Побачили незнайому жінку, яка рухалась повз територію спортивного комплексу "Колос" та сарайних приміщень. Що було далі, обвинувачена не пам`ятає, однак зазначила, що, напередодні, перебуваючи в неї у кімнаті гуртожитку, між нею, ОСОБА_14 та ОСОБА_12 відбулась розмова про те, де дістати гроші, говорили про те, що може щось можна буде вкрасти. Вказує на те, що як ОСОБА_12 пограбував жінку ввечері 22.05.2015 року, вона не бачила, і ніхто йому не говорив про те, щоб він її пограбував, це він сам зробив. Вона йому не погрожувала і не вмовляла вчинити пограбування потерпілої. Працівникам міліції вона не повідомила про те, що знає особу, яка вчинила пограбування незнайомої жінки. В той самий вечір вона і ОСОБА_17 забрали сумку, яку викрав ОСОБА_12 , а згодом викинув у вікно, яка знаходилась на землі під вікнами гуртожитку. В сумці виявили гаманець, в якому знаходилися гроші близько 40 грн., якими вони поділилися між собою; пенсійне посвідчення і картку на знижку у мережі магазинів "М`ясна точка" потерпілої вона залишила собі; в сумці знаходився також мобільний телефон марки "Самсунг"; сумку та гаманець вони викинули. Наступного дня разом із ОСОБА_14 здали телефон в ломбард "Скарбниця", за який отримали гроші в сумі 60 грн., якими поділилися між собою. Стверджує, що не знала, що ОСОБА_12 є неповнолітнім, однак знала, що він навчається в школі.

Обвинувачена ОСОБА_14 в судовому засіданні вину свою визнала частково і показала, що 22 травня 2015 року близько 19 години разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 гуляли у дворі будинку АДРЕСА_5 . Вона займалась своєю дитиною, яка гралася на дитячому майданчику, і про що розмовляли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не знає. Стверджує, що не бачила моменту пограбування ОСОБА_12 незнайомої жінки, а чула тільки її крик. Ніхто ОСОБА_12 не підбурював і не вмовляв вчинити цей злочин, просто вони йому сказали і він пішов і зробив цей злочин; підтверджує, що розмова про те, де дістати гроші, між ними була. Вказує, що ОСОБА_12 самостійно вчинив цей злочин, ніхто його не примушував. Підтверджує, що разом з ОСОБА_13 забрала жіночу сумку, яку викрав ОСОБА_12 і викинув у вікно, яка знаходилась на землі під вікнами гуртожитку. Грошима, які знаходилися у сумці в сумі 40 грн., та які отримали за зданий в ломбард мобільний телефон, що знаходився у викраденій сумці, в сумі 60 грн. розділилися з ОСОБА_13 . Скільки років ОСОБА_12 не знає, але їй було відомо, що він навчається в школі.

Дослідивши всі матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , неповнолітнього ОСОБА_12 у вчиненому підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які знаходяться у матеріалах даного кримінального провадження.

Вина обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , неповнолітнього ОСОБА_12 , в повному об`ємі підтверджується:

показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні показала, що 22.05.2015 року близько 18 год. 45 хв. вона проходила у дворі будинку АДРЕСА_5 , як до неї ззаду підбіг невідомий хлопець та вирвав з руки жіночу сумочку, яку вона тримала в лівій руці, і побіг до гуртожитку АДРЕСА_6 . Вона почала кричати, але хлопець швидко зник. Викликали працівників міліції. Сума збитків становить 600 грн. На даний час претензій до ОСОБА_12 , який, як їй стало відомо під час досудового розслідування, вчинив цей злочин, не має, оскільки він та його мати відшкодували збитки. Щодо обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , то вони збитки не відшкодовували, вона їх не пробачає і просить їх суворо не карати;

даними протоколу огляду місця події від 22.05.2015 року з фототаблицями, яким є ділянка території, яка розташована поблизу території ДЮСШ, що по вул. Героїв Небесної Сотні, 31,в м. Шепетівка Хмельницької області, і є місцем, де вчинено злочин (а.с. 8-10);

даними довідки з ломбарду "Скарбниця" за підписом Генерального директора ОСОБА_20 за № 3596/5 від 28.05.2015, відповідно до якої мобільний телефон марки "Самсунг", ІМЕІ: НОМЕР_1 у вказаний період часу дійсно закладався до ломбардного відділення ПТ "Ломбард-Скарбниця" громадянкою ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 32);

даними довідки про те, що вартість мобільного телефону марки "Самсунг Е 1195" станом на 01.06.2015 року становить 150 грн. (а.с. 34);

даними довідки про те, що вартість стартового пакету "Київстар" станом на 01.06.2015 року становить 20 грн. (а.с. 35);

даними довідки про те, що вартість жіночої сумки з шкірозамінника станом на 01.06.2015 року становить 200 грн. (а.с. 36);

даними довідки про те, що вартість гаманця жіночого з шкірозамінника становить 120 грн.( а.с. 37);

даними довідки про те, що вартість ключа до навісного замка станом на 01.06.2015 року становить 20 грн. (а.с. 38);

даними довідки про те, що вартість ключа до врізного замка станом на 01.06.2015 року становить 20 грн.(а.с. 39);

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17.08.2015 року за участю ОСОБА_13 із застосуванням технічних засобів фіксації у вигляді відеокамери "Sony" DCR DVD109 з відеозаписом, проведеного за участю підозрюваної ОСОБА_13 , яка показала про обставини пограбування потерпілої ОСОБА_7 22 жовтня 2015 року у дворі будинку АДРЕСА_5 (а.с. 99-100).

Потерпіла ОСОБА_7 в останнє судове засідання не з`явилася, однак надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, претензій до ОСОБА_12 не має.

Встановивши фактичні обставини вчинених обвинуваченими злочинів на підставі показань потерпілої та інших доказів по справі, суд приходить до висновку, що дії обвинувачених по всім пред`явленим їм обвинуваченням свідчили про те, що вони діяли за домовленістю, яка виникла до початку злочинних дій.

З наведеного суд не бере уваги заперечення обвинувачених ОСОБА_21 та ОСОБА_14 в тій частині, що неповнолітнього ОСОБА_12 ніхто не примушував вчинити грабіж потерпілої ОСОБА_22 .

Крім того, доводи обвинуваченої ОСОБА_14 , що вона не вчиняла дій, за які передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому не домовлялася з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про пограбування потерпілої ОСОБА_7 , та не бачила, як ОСОБА_12 вчиняв злочинні дії відносно потерпілої, суд оцінює критично і до уваги не приймає, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, саме вони, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в пошуках грошей підбурювали неповнолітнього ОСОБА_12 на скоєння злочину, саме вони вказали останньому на потерпілу, яку саме вони вирішили пограбувати, а пізніше саме вони вдвох розпорядилися грошима та іншими викраденими під час грабежу речами потерпілої. Таким чином, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 являється учнем школи, тобто є неповнолітнім, шляхом психологічного пливу, вмовлянь, переконуючи у легкості та доступності дій, розпалюючи корисливі мотиви, та залякуючи останнього заподіянням йому фізичної шкоди у разі невчинення злочину, втягнули його у злочинну діяльність, і разом з ним вчинили пограбування потерпілої ОСОБА_7 .

А тому твердження обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про те, що остання не чула як ОСОБА_13 вказала ОСОБА_12 на потерпілу, на яку необхідно здійснити напад, підлягають сумніву, оскільки спростовується вищенаведеними дослідженими судом доказами та непослідовністю окремих пояснень ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . З наведених обставин суд вважає, що вина їх у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, доведена в судовому засіданні, підтверджується сукупністю вищезазначених доказів, а їх показання в суді суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.

Вважаючи доведеною вину обвинувачених у вчиненні зазначених злочинів та аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинувачених органами досудового розслідування кваліфіковані вірно і суд знаходить необхідним дії обвинувачених кваліфікувати:

ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб;

ОСОБА_13 за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб;

-за ч. 1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність;

ОСОБА_14 - за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно;

за ч. 1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

При обранні покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу кожного із винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що вчинений ОСОБА_12 злочин є тяжким, при цьому суд приймає до уваги характер його дій, завданих злочином збитків, які відшкодовані мамою обвинуваченого.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_12 обставин судом не встановлено.

Разом з тим, злочин він скоїв у неповнолітньому віці і на даний час він є неповнолітнім, і як пом`якшуючі покарання ОСОБА_12 обставини, суд бере до уваги щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину під впливом погрози, примусу, крім того, до кримінальної відповідальності притягується вперше, як особа по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, а тому враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного, обставини справи, сімейні обставини, суд приходить до висновку, що виправлення його можливе без ізоляції від суспільства і знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання, оскільки виправлення його ще можливе без відбування останнього на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_13 , як пом`якшуючі обставини, суд бере до уваги щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Як особа по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога Шепетівської ЦРЛ Хмельницької області не перебуває, не судима в порядку ст. 89 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що виправлення її можливе без ізоляції від суспільства і знаходить можливим звільнити її від призначеного покарання, оскільки виправлення її ще можливе без відбування останнього на підставі ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_14 , обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_14 , та обставин, які обтяжують її покарання, судом не встановлено. Разом з тим, суд бере до уваги, що вину визнала частково. Як особа по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога Шепетівської ЦРЛ Хмельницької області не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, дочку ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка потребує матерінської опіки та турботи.

Під час розгляду даної кримінальної справи було встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду від 08.04.2015 року ОСОБА_14 була судима за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням із іспитовим строком тривалістю 1 рік; суд приходить до висновку, що обвинувачена на шлях виправлення не стає, а повторно вчинила умисні злочини: проти власності, вчинивши грабіж людини похилого віку, та втягнула у злочинну діяльність неповнолітнього ОСОБА_12 .

Враховуючи вищезазначені обставини з урахуванням особи винної, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_14 можливе тільки в ізоляції від суспільства.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_14 має малолітню дитину, дочку ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка потребує материнської опіки та турботи, відповідно до ст. 83 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_14 від відбування покарання в межах строку, на який згідно закону жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з досягненням дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 , включно.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України,

суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_25 визнати винною і призначити покарання:

за ч.4 ст. 27, ч. 2 ст. 186 КК України 5 років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 304 КК України - 3 роки позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_25 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 3 роки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_25 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

КУЦУ ОСОБА_26 визнати винною і призначити покарання:

за ч.4 ст. 27, ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 304 КК України - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 місяців.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду від 08 травня 2015 року і за сукупністю вироків, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років.

На підставі ст. 83 КК України засуджену ОСОБА_14 звільнити від відбування призначеного покарання до досягнення малолітньою дочкою ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , трирічного віку, - до ІНФОРМАЦІЯ_8 , включно.

Речові докази: пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 , видане 23.02.2012 року на ім`я ОСОБА_7 , дисконтну картку торгівельної мережі «М`ясна точка» № 230150447 залишити потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонним суд.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: