05.11.2015 Справа № 756/9378/15-к
Унікальний № 756/9378/15-к
Провадження № 1-кп/756/674/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2015 року м.Київ

Оболонський районним суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю представника

потерпілих ОСОБА_6

за участю представника

цивільного відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, пенсіонера, не працюючою, інваліда 2 групи, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 , 05.06.2015 року, близько 22 год. 15 хв., за адресою м. Київ, вул. Г.Дніпра, 59, , керуючи автомобілем марки «Тойота Королла» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Г.Дніпра, зі сторони пр-ту Г.Сталінграду, в напрямку пр-ту Оболонського, в крайній лівій смузі руху, будучи неуважним та не стежачи за дорожньою обстановкою, наближаючись до не регульованого наземного пішохідного переходу, на якому на той час перебували пішоходи, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив п. 18.1та пункти 1.5. та 2.3 б) ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на той час переходили проїзну частину через вулицю Г.Дніпра по не регульованому пішохідному переході, з ліва на право відносно руху автомобіля, яким керував ОСОБА_8 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: а)закритої травми правого колінного суглобу: неповний перелом латерального мишелка правої великогомілкової кістки, розрив колатеральної зв`язки та заднього рогу латерального меніску правого колінного суглобу, б)закритої черено-мозгової травми, садна обличчя(у тому рахунку у ділянці носа), уламкового перелому кісток носу, струсу головного мозку. Тілесні ушкодження, вказані у п.а), відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1280/е від 17.07.2015 р. відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, а у п.б) до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: а) субкон`юктивного крововиливу лівого ока, навколо очного синця зліва, б) рани(визначеної клінічними лікарями як забійна) тім`яної ділянки голови справа, в)закритої травми 4 пальця лівої кістки, перелому середньої та проксимальної фаланги 4 пальця лівої кістки(з невеликим зміщенням уламків). Тілесні ушкодження, вказані у п.в), відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1280/е від 17.07.2015 р. відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, у п.б) відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у п.а) відноситься до легкого тілесного ушкодження..

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні вину визнав повністю, суду дав свідчення, аналогічні описовій частині вироку, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу у частині фактичних обставин скоєного правопорушення та формулювання обвинуваченя відповідно до ст. 349 КПК України. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що обставини кримінального правопорушення вказані в обвинувальному правильно, при вказаних в обвинувальному акті обставинах ОСОБА_8 здійснив на наїзд на неї та ОСОБА_9 , тому також просила суд розглянути справу у частині фактичних обставин скоєного правопорушення та формулювання обвинуваченя відповідно до ст. 349 КПК України, а в частині цивільного позову у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що при вказаних в обвинувальному акті обставинах ОСОБА_8 здійснив на наїзд на нього та ОСОБА_10 , тому також просив суд розглянути у частині фактичних обставин скоєного правопорушення та формулювання обвинуваченя відповідно до ст. 349 КПК України, а в частині цивільного позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду у частині фактичних обставин скоєного правопорушення та формулювання обвинуваченя і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з"ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз"яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не оспорювалися, в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ст. 286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості які характеризують його особу: раніше не судимий, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, не одружений,пенсіонер,інвалід 2 групи, є людиною похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд вважає щире розкаяння у скоєному, те що він є інвалідом, людиною похилого віку.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_8 суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що злочин було скоєно з необережності, що при цьому сам обвинувачений зазнав тілесних ушкоджень, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого у випадку призначення покарання у вигляді мінімального штрафу в межах санкції інкримінованого йому закону.

Враховуючи обставини справи, що обвинувачений скоїв злочин внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху України і внаслідок цього отримали тілесні ушкодження одразу дві особи, суд вважає, що його поведінка на автошляху не є безопасною для оточуючих і тому вважає за доцільне призначити йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Розглядаючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд виходить з наступного.

В уточненому позові ОСОБА_10 просила суд стягнути солідарно з обвинуваченого та цивільного відповідача - «Страхова компанія АСКО -Донбас Пінічний»» на її користь 51 906.95 грн. матеріальних збитків та 50 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

В уточненому позові ОСОБА_9 просив суд стягнути солідарно з обвинуваченого та цивільного відповідача - «Страхова компанія АСКО -Донбас Пінічний» на його користь 17 891.71 грн. матеріальних збитків та 50 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні потерпілі та їх представник ОСОБА_6 просили суд цивільні позови задовольнити у повному обсязі.

Обвинувачений цивільні позови потерпілих визнав частково, в частині яка знайде своє підтвердження у судовому засідання документально.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що заявлені цивільні позови визнає частково, а саме: позов ОСОБА_12 визнала в частині затрат на придбання медичних препаратів в сумі 4480,77 гривень, а позов ОСОБА_9 визнала в частині затрат на придбання медичних препаратів в сумі 3893,88 гривень, оскільки саме ці сумми підтверджені документально, а в іншій частині позови не визнала, вважає, що заявлені в них вимоги є необґрунтованими, що вони не підтверджуються належними доказами.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до страхового полісу № АІ/2811616 було застраховано цивільно-правову відповідальність транспортного засобу яким було вчинено пригоду, тому відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 62 КПК України страховик разом з винною особою тож є цивільним відповідачем у кримінальному провадженні, оскільки повинен відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст.26-1 зазначеного Закону відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

В судовому засіданні встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини обвинуваченого, потерпілим спричинено тілесні ушкодження, в наслідок чого вини були змушені проходити медичне лікування та витрачали на придбання медичних препаратів власні кошти, тому ці їх матеріальні збитки у вигляді витрат, які підтверджуються документально та визнані представником страхової компанії, а саме: у ОСОБА_12 в сумі 4480,77 гривень, у ОСОБА_9 в сумі 3893,88 гривень суд вважає доведеними, тому ці збитки слід стягнути на їх користь з цивільного відповідача.

Що стосуються інших вимог потерпілих в частині стягнення матеріальних збитків, суд вважає, що, в порушення вимог ст.ст.59,60 ЦПК України, суду не надано належних, допустимих доказів на підтвердження витрат потерпілих на придбання ліків, які не підтверджуються квитанціями, витрати на консультації, огляд лікарів, перебування в медичних установах, транспортування до лікувальних закладів, проведення ринопластики оскільки не надано доказів на підтвердження необхідності цих витрат та їх причинного зв`язку з наслідками злочину. Суд вважає не доведеними доводи потерпілих про спричинення їм матеріальних збитків внаслідок пошкодження їх одягу, оскільки суду не надано доказів на підтвердження обставин щодо пошкодження одягу, його вартості. Суд вважає не доведеними належними засобами доказування матеріальні збитки потерпілих у вигляді не отримання заробітної плати за час лікування. Тому, у вказаній частині позовні вимоги потерпілих слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки обвинувачений керував транспортним засобом, за участю якого було скоєно дорожньо-транспортна пригода, то він як винна особа також повинна відшкодовувати моральну шкоду потерпілому.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути зі страхової компанії на користь потерпілого ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 5% від суми страхової виплати 3 893,88 гривень, що становить 194,69 гривні, на користь потерпілої ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 5% від суми страхової виплати на 4480,77 гривень,що становить 224,04 гривень.

На думку суду зазначена моральна шкода, яка підлягає стягненню зі страховика є є явно недостатньою.

Разом з цим, суд вважає, що зазначена потерпілими сума моральної шкоди є явно завищеною, такою, що не відповідає характеру правопорушення, їх реальним стражданням.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути додатково з обвинуваченого на корить потерпілих у якості компенсації за спричинену моральну шкоду сумму розмірі 5000 гривень на кожного.

Судові витрати по справі слід стягнути з ОСОБА_8 у сумі 768 гривень 00 копійок на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити йому за цим Законом покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає три тисячі чотирьохсот гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО -Донбас Пінічний» на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 4480,77 гривень та моральну шкоду 224,04 гривень, що разом складає 4 704,81 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Пінічний» на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 3 893,88 гривень та моральну шкоду 194,69 гривні, що разом складає 4 088,57 гривень.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

В іншій частині цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Судові витрати по справі за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_8 у сумі 768 гривень 00 копійок на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Головуючий ОСОБА_1