Справа № 742/2504/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/769/2015
Категорія - ст.185 ч.3КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження № 11-кп/795/769/2015 р. за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бобровиці Чернігівської області, громадянин України, не військовозобов`язаний, з неповною середньою освітою, неодружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2003 та 2007 року народження, не працює, інвалід 3-ї групи з дитинства, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий згідно ст.89 КК України,

- визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, з призначенням покарання 2 /два/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 19 травня 2015 року близько опівночі, перебуваючи на території господарства в АДРЕСА_2 , шляхом злому замикаючого пристрою на вхідних дверях, проник до сараю, звідки таємно викрав трьох курей, вагою по 3,5 кг. кожна, та чотирьох курей, вагою по 3 кг. кожна, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 415 грн., та з місця злочину зник.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 , не оспорюючи правильності кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого, ставить питання про скасування вироку суду в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України на той термін та з покладенням таких обов`язків, які визначив суд першої інстанції. Зазначає, що санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, а судом, на порушення ч.1 ст.65 КК України, призначено покарання, яке не відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність. Призначення покарання у виді 2 років позбавлення волі можливе лише при наявності підстав, передбачених ст.69 КК України, які в даному випадку судом не встановлені.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ст. 185 ч.3 КК України 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечує проти апеляційної скарги та просить залишити вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, яке розглянуто у скороченому судовому засіданні у відповідності з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_7 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини, зізнався у вчиненні злочину, розкаявся у вчиненому.

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому у відповідності із ст. 394 КПК України, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, перевірці колегією суддів не підлягає.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, який зізнався та розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, характеризується посередньо, повністю відшкодував завдані збитки.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги та недостатньо врахував обставини вчинення інкримінованого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання: викрадення курей ОСОБА_7 вчинив у своєї колишньої дружини, з господарства, де вони разом з дітьми проживали, мав на меті „провчити колишню дружину за її негативну поведінку; викрадене повернув в той же день; майнової шкоди не завдано; є інвалідом 3 групи з дитинства, в даний час хворіє на туберкульоз легенів, перебуває на лікуванні у Прилуцькому протитуберкульозному диспансері, чому і не з`являвся до суду; утримує двох дітей, виплачуючи аліменти; щиро розкаявся.

Колегія суддів вважає, що по справі наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 інвалідність, незадовільний стан здоровя, утримання двох дітей, повернення майна, - які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням характеристики його особи, що дає можливість призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в ч. 3 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, тому колегія суддів вважає можливим застосувати до ОСОБА_7 ст. 69 КК України, змінивши вирок суду.

В іншій частині вироку колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо застосування ОСОБА_7 ст. ст. 75, 76 КК України, бо його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням іспитового строку він має постійне місце проживання, відсутні тяжкі наслідки.

Керуючись ст.ст. 404 - 414, 418 - 419, 376, 424 - 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 в порядку ст. 404 ч. 2 КПК України, змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 185 ч. 3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання, призначеного судом першої інстанції.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4