Справа № 667/4011/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2016 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження №0001309 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
встановив:
До Комсомольського районного суду м. Херсона з апеляційного суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням №0001309 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

За вказаним провадженням призначено підготовче судове засідання.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, а тому у підготовчому судовому засіданні підлягає з`ясуванню чи відповідає вимогам КПК України обвинувальний акт.
Прокурор заявив клопотання про повернення обвинувального акту для виконання вимог ст. 291 КПК України.
Інші учасників судового розгляду не заперечували проти повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві від 24.10.2003 року №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчим.
З обвинувального акту не вбачається, що підозрюваним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 висунуто обвинувачення, оскільки слідчий, складаючи обвинувальний акт зазначив тільки те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.
Зі ст. 383 КПК України випливає, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Так, письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд справи судом присяжних під час підготовчого судового засідання та у разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.
Відповідно до вимог ст. 7 КПК України кримінальне провадження за формою та змістом має відповідати його загальним засадам, в тому числі такому, як забезпечення права на захист, що належить до загальновизнаних принципів міжнародного права й розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий суд.
Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних ще до початку судового розгляду дає йому можливість підготуватись до реалізації цього права, і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурор у провадженні щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в порушення вимог ст. 384 КПК України, під час досудового розслідування не роз`яснив обвинуваченим можливості та особливостей розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних і не долучив відповідного письмового роз`яснення до обвинувального акта й реєстру матеріалів досудового розслідування.
З підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст. ст. 7, 31,291, 314, 315, 384 КПК України, суд,
ухвалив:
Обвинувальний акт у кримінальному відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001309 від 06.04.2015 р. - повернути прокурору Херсонської місцевої прокуратури для виконання вимог, викладених у мотивувальній частині ухвали.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона протягом семи днів з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3