Провадження № 1-кс/554/6342/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ УМВС України в Полтавської області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Роменська, Гадяцького району Полтавської області, українця, громадянина України, працюючого оператором з видобування нафти і газу УППГ-1 НГВУ «Полтаванафтогаз», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000251, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , яке мотивує наступним.

ОСОБА_7 , будучи матеріально відповідальною особою, за попередньою змовою з матеріально відповідальною особою оператором з видобування нафти і газу УППГ-1 НГВУ «Полтаванафтогаз» ОСОБА_5 , а також ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 близько 2 год. 31.07.2015 року поблизу с. Осняги Гадяцького району Полтавської області на території УППГ-1 НГВУ «Полтаванафтогаз» за допомогою автомобілів FAW, д.н.з. НОМЕР_1 , та ГАЗель, д.н.з. НОМЕР_2 , намагалися привласнити близько 11 м. куб. газового конденсату, належного НГВУ «Полтаванафтогаз», однак свій злочинний умисел не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані під час вчинення злочину працівниками УСБУ в Полтавській області.

Під час вчинення злочину ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходився на території УППГ-1 НГВУ «Полтаванафтогаз», де разом з ними здійснював завантаження газового конденсату з промислового обладнання УППГ-1 НГВУ «Полтаванафтогаз» до пластикових ємностей, які знаходились у кузові вантажного автомобіля FAW, д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у вчиненні незакінченого замаху на привласнення майна, яке перебувало у віданні особи, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України.

22.09.2015 року строк досудового розслідування продовжено заступником прокурора області до чотирьох місяців, тобто до 30.11.2015 року.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 провину не визнає, він постійно хворіє, з 30.07.2015 року на лікарняних, у нього є малолітня дитина, постійне місце проживання, робота, а такий запобіжний захід призведе до втрати джерела існування.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що 30.09.2015 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України.

Перевіривши та оцінивши докази, приходжу до переконання, що з матеріалів клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що підтверджується: показаннями ОСОБА_7 , який визнав вину в інкримінованому злочині та надав зізнавальні показання, протоколом огляду території УППГ-1 НГВУ «Полтаванафтогаз», де підозрюваний здійснював завантаження газового конденсату з промислового обладнання УППГ-1 НГВУ «Полтаванафтогаз» до пластикових ємностей, які знаходились у кузові вантажного автомобіля FAW, д.н.з. НОМЕР_1 , протоколами оглядів мобільних телефонів підозрюваного та іншими доказами в їх сукупності.

Також вважаю, що слідчим доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, які передбачені ст. 177 КПК України.

Стосовно ризику перешкоджати кримінальному провадженню, про який слідчий, окрім зазначених вище ризиків зазначає у клопотанні, то він не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання, оскільки слідчим не доведено яким саме чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.

Тому, беручи до уваги наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання, соціальних зв`язків з сім`єю: одружений, має на утриманні сина ОСОБА_12 , 2014 року народження; те , що він хронічно хворий, з 30.07.2015 року перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; а також повідомлення про підозру, обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, вважаю можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, клопотання слідчого задовольняється судом частково.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179,180, 181, 193,194,196, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до слідчого, прокурора, судді за кожною вимогою та покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває (м.Гадяч Полтавської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали до 30.11.2015 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1