Номер провадження: 11-сс/785/1864/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6
та адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.12.2015 року,
встановив:
ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 на суму 1050 грн. з її автомобілю «Volkswagen Polo», який 05.12.2015 року, близько 15 год. знаходився біля будинку АДРЕСА_1 .
Слідчий СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , на підставі кримінального провадження №0006519 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, яке було вилучено 05.12.2015 року під час обшуку затриманого ОСОБА_8 та автомобілю «ВАЗ 21104» (номерний знак НОМЕР_1 ), який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_11 , а 05.12.2015 року знаходився у користуванні ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон «Nokia RM-1011» чорного кольору з тріщиною у правому верхньому куті дисплею, IMEI НОМЕР_2 ; прилад від авто сигналізації «SHERIFF PIT 4 BTX940LCD»; ланцюжок з металу жовтого кольору плетіння «кардинал» з кулоном з металу жовтого кольору у вигляді хрестика з розп`яттям; каблучку з металу жовтого кольору з гравіруванням «585»; грошові кошти у розмірі 531 грн. та 70 доларів США; чотири шапки-балаклави; 3 медичні рукавички; 3 марлевих пов`язки; рукавички з тканини чорного кольору; flash-накопичувач зеленого кольору; мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору; свердло; грошові кошти у розмірі 458 грн.; захист від сонячних променів; шість запакованих акумуляторних батарей та зарядний пристрій; автомобіль «ВАЗ 21104» 2005 року випуску (номерний знак НОМЕР_1 ), який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_11 .

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що вилучені речі та гроші можуть бути предметами злочинного посягання, а автомобіль може бути засобом, за допомогою якого вчинено злочин, тому вони можуть мати значення речових доказів, а завдання потерпілій матеріальної шкоди, передбачає можливість звернення з цивільним позовом.
Ухвалою слідчого судді, клопотання слідчого задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 зазначив, що накладення слідчим суддею арешту на майно, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, яка передбачає, що арешт майна можливий у разі, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Оскільки, на думку адвоката, підстав для арешту майна немає, він просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Так, відповідно до змісту клопотання слідчого, речі та грошові кошти, які були вилучені 05.12.2015 року під час обшуку підозрюваного та автомобілю, а також автомобіль «ВАЗ 21104» 2005 року випуску (номерний знак НОМЕР_1 ), є речовими доказами у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор пояснив, що стосовно вилучених речей проводиться перевірка щодо їх належності, за результатами якої, буде вирішуватись питання про надання їм статусу речових доказів, чи вони будуть повернуті власникам.

Частиною першою статті 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, яка передбачає, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Як видно з матеріалів справи, вилучені речі та грошові кошти, перелік яких наведений вище,є речовими доказами у кримінальному провадженні, які потребують дослідження та перевірки їх походження, тому у слідчого судді були законні підстави для накладення арешту на них.

Довід захисника про те, що арешт накладений на речі, які не відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, є безпідставними, оскільки захисник, окрім посилання на зміст ч. 2 ст. 170 КПК України, жодним чином не мотивував його, а під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 був затриманий безпосередньо після вчинення злочину, щодо якого йому оголошена підозра.

До того ж, автомобіль, речі та грошові кошти вилучені для встановлення питання, чи не є вони речовими доказами у кримінальному провадженні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і суперечать фактичним обставинам справи, тому підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -
ухвалив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.12.2015 року про накладення арешту на майно, перелік якого наведений у мотивувальній частині ухвали, які були вилучені 05.12.2015 року під час обшуку затриманого ОСОБА_8 та автомобілю «ВАЗ 21104» (номерний знак НОМЕР_1 ), - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4