Справа №470/989/15-к 05.10.2015 05.10.2015 05.10.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/422/15 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Категорія: п.2 ч.1 ст.309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 жовтня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2015 року, якою у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Устинівка Устинівського району Кіровоградської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, приватного підприємця, такого, що не має судимості
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_7 ,
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить ухвалу слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Березнегуватського РВ УМВС України в Миколаївській області залишити без задоволення, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2015 року підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 години 30 хвилин 21 листопада 2015 року.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Зазначає, що належних, допустимих доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України немає.
Вказує, що в порушення ст.ст. 177-178 КПК України слідчий суддя не дала оцінку доказам, які спростовують ствердження слідчого в клопотанні про наявність ризиків, а саме, свідоцтву про заняття підприємницькою діяльністю, довідці про реєстрацію ОСОБА_6 як підприємця, протоколу жителів с. Павло-Мар`янівка, характеристиці на ОСОБА_6 від депутатів.
На її думку, ствердження про те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності є недоречним, так як судимість погашена.
Вважає, що ствердження про те, що ОСОБА_6 може знищити, сховати будь-які із речей, які мають істотне значення, спростовується тим, що обшук у нього вже відбувся, ніяких речових доказів не знайдено.
Вказує, що слідчий суддя не встановила обставин дати і часу затримання ОСОБА_6 та не зазначила про них в ухвалі.
Зазначає і про сплив 72-годинного терміну затримання ОСОБА_6 на час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 12 лютого 2013 року близько 23 години за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою вчинення розбійного нападу, застосовуючи обрізи мисливських рушниць, проникли на територію домоволодіння по АДРЕСА_3 , де подолавши, шляхом застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, опір потерпілого ОСОБА_10 , разом з ним перейшли до будинку, в якому перебувала дружина потерпілого ОСОБА_11 , заволоділи ювелірними виробами із золота на загальну суму 50 000 грн., грошовими коштами в сумі 400 доларів США та мобільним телефоном марки «Самсунг», після чого з місця події зникли.
Крім цього, 23 вересня 2015 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено обріз мисливської рушниці, який є ручною середньоствольною вогнепальною зброєю, виготовленою способом саморобної переробки двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі "ТОЗ - Б/БМ № НОМЕР_1 " 16 калібру, який він незаконно зберігав.
25 вересня 2015 року до суду звернувся слідчий СВ Березнегуватського РВ УМВС України в Миколаївській області з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Березнегуватського району Миколаївської області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість підозрюваного продовжити злочинну діяльність з метою власного збагачення, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, знищити або сховати будь яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком до 10 години 30 хвилин 21 листопада 2015 року, послався на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, за які у разі визнання його винним загрожує покарання до 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна, може впливати на потерпілих, приховати або знищити майно, яким він заволодів під час розбійного нападу, або будь-яку із речей, що має значення для встановлення обставин кримінального провадження, та перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження, зокрема, показання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , показання підозрюваного ОСОБА_9 , дані протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 , дані протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем), дані протоколу обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , висновок судово балістичної експертизи, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні цих злочинів на момент його повідомлення.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів.
Крім того, в матеріалах судового провадження містяться дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики. А саме те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може знищити, сховати майно, яким він заволодів під час розбійного нападу, або будь-яку із речей, що має значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих та перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.
Як слідує із матеріалів судового провадження, злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , було вчинено з використанням засобів конспірації та вогнепальної зброї, що дає можливість припускати, що підозрюваний може впливати на потерпілих, приховати або знищити майно, яким він заволодів під час розбійного нападу, або будь-яку із речей, що має значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню, та свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховую наведене, є безпідставними доводи захисника щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та відсутності доказів існування вказаних ризиків.
З урахуванням тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, вагомості наявних доказів їх вчинення, даних про особу підозрюваного, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочинах, у вчиненні яких він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, про що просить апелянт.
Доводи апелянта про наявність у підозрюваного місця проживання, роботи, позитивної характеристики, погашення судимості, є не суттєвими, тому як ці факти істотно не знижують ступінь наявного щодо ОСОБА_6 ризиків.
Сам по собі факт проведення обшуку не свідчить про неможливість підозрюваним приховати або знищити майно, яким він заволодів під час розбійного нападу або будь-яку із речей, що має значення для встановлення обставин кримінального провадження, а тому, посилання на це в апеляційній скарзі є такими, що не заслуговують на увагу.
Як слідує з даних копії протоколу затримання (а.п. 48 - 50), у ОСОБА_6 під час складання цього протоколу, в тому числі щодо його фактичного затримання 23 вересня 2015 року о 10 годині 30 хвилин, клопотань, скарг, заяв не було. За такого, посилання в ухвалі слідчого судді щодо тримання ОСОБА_6 під вартою 60 днів - до 10 години 30 хвилин 21 листопада 2015 року, свідчить про вірне встановлення судом дати і часу затримання ОСОБА_6 , а саме, о 10 годині 30 хвилин 23 вересня 2015 року.
За такого, є безпідставним посилання апелянта на не встановлення слідчим суддею дати і часу затримання ОСОБА_6 та не зазначення про це в ухвалі.
Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії досудового розслідування ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають.
Що стосується перевищення 72-годинного терміну затримання ОСОБА_6 , ця обставина не впливає на правильність та законність судового рішення що оскаржується.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді: