1-кс/621/21/16
У Х В А Л А
іменем України

27 січня 2016 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши клопотання слідчого Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.04.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, в силу ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням на строк 1 рік,
якому вручено письмове повідомлення про підозру у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України,
В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у повторному таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення за наступних обставин: в період часу з 15.12.2015 року по 16.12.2015 року у ОСОБА_4 , який перебув по АДРЕСА_2 , біля домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, проник до приміщення, де повторно, таємно викрав через незачинені двері сараю один алюмінієвий бідон, ємністю 40 л, б/в, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 416 грн. 16 коп.
Вважав, що стосовно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід - тримання під вартою з урахуванням вимог ст. 178 КПК України, а саме: наявності вагомих доказів про вчинення підозрюваним злочину; репутації підозрюваного, який не працює та не має міцних соціальних зв`язків, має не погашені судимості за умисні злочини; тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні цього злочину, що свідчать про можливість останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення нових злочинів, та про недостатність для запобігання вищезазначеним ризикам застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягала на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував обґрунтованості підозри у вчиненні вказаного злочину, водночас просив застосовувати щодо нього запобіжний захід - домашній арешт.
Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно з якою йому загрожує, у разі визнання винуватим у цьому злочині, покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, не має постійної роботи та не перебуває на обліку як безробітний; раніше неодноразово судимий за умисні злочини, що вказує на наявність ризиків, зазначених у статті 177 КПК України.
Підозра у вчиненні нового злочину протягом строку випробування, призначеного за попереднім вироком, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного злочину; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,
п о с т а н о в и в :
1. Клопотання задовольнити.
2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі та взяти його під варти із зали суду.
3. Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 до 26 березня 2016 року.
5. У разі внесення застави звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із м. Зміїв Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду.
6. У разі невиконання обов`язків ОСОБА_4 застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.
7. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів зі дня її оголошення.
Слідчий суддя: