Справа № 509/5677/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Секретарівка Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді касира-контролера відділу касових операцій і розрахунково-касового обслуговування департаменту бухгалтерського обліку та звітності в ТОВ «Група управління бізнесом», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в скоєні злочинів, передбачених ст.ст.125 ч.1, 121 ч.1, 119 ч.1 КК України,
а також цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2436 грн. 55 коп. та моральної шкоди у розмірі 1500000 грн., -

ВСТАНОВИВ:
28.04.2014 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , умисно наніс удар рукою в обличчя, від чого останній впав на землю. Після того, як ОСОБА_8 піднявся, ОСОБА_6 взяв його лівою рукою за комір куртки та почав штовхати та наносити удари по обличчю, чим спричинив ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді садна правої вушної раковини, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №543 від 11.11.2014 не було небезпечними для життя та здоров`я в момент спричинення, має незначні скороминущі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і по цьому критерію, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень», відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , в процесі спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 знаходиться у стані вагітності, що також було і візуально помітно, з метою спричинення їй тілесних ушкоджень, зі словами «на тебе» умисно наніс удар коліном в живіт ОСОБА_7 , яка намагалася зупинити злочинні дії ОСОБА_6 в частині нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , шляхом втручання в бійку та криками. Від отриманого удару коліном в живіт, ОСОБА_7 , зігнувшись, почала кричати від нестерпної болі, після чого, коли бійка закінчилась, ОСОБА_8 доставив ОСОБА_7 до медичного закладу, де ОСОБА_7 була проведена операція. Удар коліном в живіт ОСОБА_7 привів до переривання вагітності, а саме до передчасного відшарування плаценти з кровотечою, що викликало необхідність розродження методом Кесарева розтину.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №228 від 08.08.2014 року у ОСОБА_7 виявлена закрита травма живота, з розвитком прогресуючої ретроплацентарної гематоми. Дане пошкодження відноситься до пошкоджень в області матки. Зазначена травма заподіяна дією тупого предмета (можливо, в результаті удару коліном в живіт), і могла бути отримана 28.04.2014 року. Ушкоджень в області зовнішніх статевих органів ОСОБА_9 не виявлено. Зазначена травма призвела до переривання вагітності, і за цим критерієм, згідно п.2.1.7 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Дані ушкодження могли утворитися в результаті як одного, так і декількох травматичних впливів (ударів) в область живота. На підставі даних об`єктивного дослідження та даними ультразвукового дослідження, ОСОБА_7 була вагітною в терміні 27 тижнів. ОСОБА_9 була проведена операція: нижньосерединна лапаротомія, корпоральний Кесарів розтин, дренування черевної порожнини, показанням до якої послужило передчасне травматичне прогресуюче відшарування нормально розташованої плаценти, дистрес плода. Передчасне відшарування нормально розташованої плаценти є серйозним ускладненням вагітності та станом, загрозливим життя матері та плоду. Будь-яких об`єктивних даних про те, що ОСОБА_7 перервала вагітність сама, в розпорядженні експертів немає. Посттравматичне відшарування можливе при зовнішньому фізичному впливі великої сили, особливо при локалізації плаценти по передній стінці матки, що і мало місце в даному випадку. Будь-яких хворобливих змін у ОСОБА_7 не виявлено. Ознак стрімких пологів у ОСОБА_7 не виявлено. Між отриманим ОСОБА_7 ударом в живіт (можливо, і коліном), і настанням передчасного відшарування плаценти є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Окрім того, здійснюючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , в процесі спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 знаходиться у стані вагітності, що також було і візуально помітно, з метою спричинення їй тілесних ушкоджень, зі словами «на тобі» умисно наніс удар коліном в живіт ОСОБА_7 , яка намагалася зупинити злочинні дії ОСОБА_6 в частині нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 шляхом втручання в бійку та криками. Від отриманого удару коліном в живіт, ОСОБА_7 , зігнувшись, почала кричати від нестерпної болі, після чого, коли бійка закінчилась, ОСОБА_8 доставив ОСОБА_7 до медичного закладу, де ОСОБА_7 була проведена операція. Удар коліном в живіт ОСОБА_7 привів до переривання вагітності, а саме до передчасного відшарування плаценти з кровотечою, що викликало необхідність розродження методом Кесарева розтину. В результаті умисного удару коліном в живіт ОСОБА_7 та операцією методом Кесарева розтину, була завчасно народжена дитина, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, прожив 35 годин та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 о 10 годині 45 хвилин. Відомості про народження дитини внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за №6. У зв`язку із народженням дитини також до Державного реєстру актів цивільного стану громадян були внесені відомості про народження для виплати допомоги у зв`язку із народженням дитини №6.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 229 від 29.09.2014 року встановлено, що дитина ОСОБА_11 був новонародженим. Дитина народилася в терміні вагітності 27 тижнів, що відповідає недоношеності ІV ст. (найглибшої) з екстремальне - низькою масою тіла при народженні - 980,0г. Дитина прожила після народження 35 годин. В силу глибокої недоношеності у дитини були ознаки крайньої морфо-функціональної незрілості всіх органів і систем, що значно ускладнює адаптацію таких дітей до умов поза утробного життя і значно підвищує ризик летального результату. В даному випадку ризик летального результату поглиблювався розвитком внутрішньоутробного страждання плода (т. зв. фатального дистресу) внаслідок відшарування плаценти і кровотечі у матері. Це призвело до того, що дитина народилася у важкому стані - в асфіксії з оцінкою за шкалою Апгар 3 бали (норма від 7 до 10 балів). Дитина отримувала медичну допомогу в повному обсязі (включаючи інтенсивну терапію у вигляді апаратної вентиляції легень і ендотрахеального введення медикаментів). Таким чином, ознаки догляду за дитиною присутні. Будь-яких ушкоджень на тілі дитини не виявлено. Смерть дитини настала від легеневе-серцевої недостатності розвилась внаслідок масивних внутрішньо-шлуночкових крововиливів. Основною причиною цієї патології є асфіксія плода та новонародженого, що і мало місце в даному випадку. За даними поданої медичної документації смерть дитини наступила 30.04.2014 року о 10 годині 45 хвилин. Будь-яких ознак, які вказували б на «стрімкі пологи» при дослідженні трупа ОСОБА_11 не виявлено. Удар коліном в живіт матері дитини ОСОБА_7 привів до передчасного відшарування плаценти з кровотечою, що викликало необхідність розродження методом Кесарева розтину. Між смертю новонародженого і ударом коліном в живіт ОСОБА_7 існує прямий причинний зв`язок. Дитина в повному обсязі отримала необхідну медичну допомогу, включаючи інтенсивну терапію у вигляді апаратної вентиляції легень і ендотрахеального введення апарату «Куросурф», який показаний для лікування тяжкої дихальної недостатності недоношених дітей. Лікування і догляд за дитиною здійснювалися згідно з чинними медичними протоколами.

У зв`язку зі смертю дитини до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, для отримання допомоги на поховання були внесені відомості під №7 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_6 будучи допитаний у судовому засіданні, вину свою визнав частково у частині нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , та пояснив, що 28.04.2014р. він був вдома. Дружина вийшла до магазину. Через деякий час він виглянув у вікно і побачив дружину з ОСОБА_12 , а із таксі вийшла теща. Коли він вийшов з парадної то побачив, що дружина кричить, теща її тримає, ОСОБА_13 стоїть поруч. Він вдарив ОСОБА_14 , той впав і вдарив його по нозі, потім він вдарив ще декілька разів ОСОБА_14 , теща та тесть його намагались тримати. ОСОБА_14 закричала та присіла, ОСОБА_13 взяв її на руки та на автомобілі кудись повіз. Климову він не бив.

Вина ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч.1, 125 ч.1 КК України підтверджується наступними доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що 28.04.2014р. він стояв на вулиці з ОСОБА_15 біля її будинку АДРЕСА_3 . До будинку під`їхало таксі. З машини вийшла мати та вітчим ОСОБА_15 . Вона підійшла до них, її чоловік вийшов з парадної, та направився до них. У цей час у ОСОБА_15 почалась істерика, їй стало погано і вона почала падати, її мати підтримала її. ОСОБА_6 наніс на ґрунті неприязних відносин йому один удар в затилок, від чого він впав на землю та втратив свідомість. ОСОБА_14 почала його піднімати, коли підскочив ОСОБА_6 вдарив дружину по спині. Після ОСОБА_16 схватив його за куртку, дружина намагалась розборонити їх. ОСОБА_16 ногою вдарів дружину у живіт, після чого вона скрикнула та бійка скінчилась. Потім він відвіз свою дружину на автомобілі до лікарні.

Показами потерпілої ОСОБА_17 , яка у судовому засіданні пояснила, що 28.04.2014р. вона разом з чоловіком та ОСОБА_15 знаходились у ж/м «Сьоме небо» біля будинку, де живе ОСОБА_18 . Під`їхало таксі, з якого вийшла мати ОСОБА_19 та її чоловік, який був у нетверезому стані. ОСОБА_16 вийшов у цей час з парадної. ОСОБА_16 підойшов до нас спитав у ОСОБА_14 у чому справа та наніс удар йому в обличчя. Вона намагалась їх розняти. У ОСОБА_20 були розлючені очі. Він відштовхнув як свого тестя так і дружину. ОСОБА_16 наніс вдарив її у живіт, вона закричала та присіла від болю. ОСОБА_19 поруч не було.

Показами свідка ОСОБА_21 , який у судовому засіданні пояснив, що з травня 2013 року працює на посаді слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області, робочий кабінет знаходиться за адресою: смт.Авангард, вул.Базова,20. 28.04.2014р. заступив на добове чергування. У вечірній час отримав повідомлення від чергового про виїзд у ж/м «Сьоме небо» для оформлення матеріалів за фактом заподіяння тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_9 . Прибувши на вказане місце разом з оперуповноваженим, вони побачили ОСОБА_6 , який давав пояснення оперуповноваженому ОСОБА_22 . Він став відбирати пояснення у дружини ОСОБА_6 ОСОБА_15 . Перебуваючи разом з ОСОБА_23 біля будинку, в якому вона проживає разом з чоловіком до дитиною, до будинку під`їхало таксі. З машини вийшла її мати та вітчим. Вона підійшла до них, як одразу побачила свого чоловіка, який виходив з парадної, та направився до них. У цей час у неї почалась істерика, їй стало погано і вона почала падати, її мати підтримала її. Вона бачила, як її чоловік наніс на ґрунті неприязних відносин ОСОБА_24 один удар в обличчя, від чого той впав на землю. Тоді вони усі почали розбороняти їх, але ОСОБА_16 і далі намагався бити ОСОБА_25 . ОСОБА_14 намагалась захистити ОСОБА_25 . Вона увесь час намагалась відштовхнути ОСОБА_24 , але та весь час виривалась. У якийсь момент ОСОБА_14 підбігла до ОСОБА_20 і одразу ж схватилась за живіт і почала кричати. Усі одразу ж підбігали до ОСОБА_26 . Потім ОСОБА_27 відвіз свою дружину на автомобілі до лікарні. Вона не бачила, щоб ОСОБА_16 наносив вдари ОСОБА_28 .

Показами свідка ОСОБА_29 , який у судовому засіданні пояснив, що є кумом ОСОБА_6 йому відомо, що ОСОБА_9 була вагітна. При бійці не був присутній. Коли ОСОБА_9 раніше була вагітна, то приймала ліки. ОСОБА_9 розказувала йому, що ОСОБА_6 вдарив її у живіт двічі, а ОСОБА_6 казав, що бив ОСОБА_14 , але ОСОБА_24 не бив.

Показами свідка ОСОБА_30 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_15 28.04.2014р. вона разом з чоловіком приїхали на таксі до своєї доньки в ж/м «Сьоме небо» смт.Авангард. Коли вийшла з таксі, побачила, що донька спілкується з ОСОБА_31 і ОСОБА_32 . Коли вона підійшла до доньки, то ОСОБА_33 стала плакати і впала їй на руки. В цей час з парадної вийшов зять ОСОБА_16 , який побачив нас та направився до нас. Коли ОСОБА_16 підійшов, він спитав щось у ОСОБА_14 , а потім наніс йому удар в обличчя. Після ОСОБА_13 почав захищатися від ОСОБА_34 . Вона разом з чоловіком намагалися розборонити їх. Під час бійки вона почула як ОСОБА_14 скрикнула «ой» і присіла. Після їй стало зле і бійка скінчилась. Після чого ОСОБА_13 взяв на руки ОСОБА_24 та на автомобілі повіз до лікарні.

Показами свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що 28.04.2014р. перебуваючи разом з ОСОБА_23 біля будинку, в якому вона проживає разом з чоловіком та дитиною, до будинку під`їхало таксі. З машини вийшла її мати та вітчим. Вона підійшла до них, як одразу побачила свого чоловіка, який виходив з парадної, та направився до них. У цей час у неї почалась істерика, їй стало погано і вона почала падати, її мати підтримала її. Вона бачила, як її чоловік наніс на ґрунті неприязних відносин ОСОБА_24 один удар в обличчя, від чого той впав на землю. Тоді вони усі почали розбороняти їх, але ОСОБА_16 і далі намагався бити ОСОБА_25 . ОСОБА_14 намагалась захистити ОСОБА_25 . Вона увесь час намагалась відштовхнути ОСОБА_24 , але та весь час виривалась. У якийсь момент ОСОБА_14 підбігла до ОСОБА_20 і одразу ж схватилась за живіт і почала кричати. Усі одразу ж підбігали до ОСОБА_26 . Потім ОСОБА_27 відвіз свою дружину на автомобілі до лікарні. Вона не бачила, щоб ОСОБА_16 наносив вдари ОСОБА_28 .

Показами свідка ОСОБА_35 , який в судовому засіданні пояснив, що є вітчимом ОСОБА_15 28.04.2014р. він разом з дружиною ОСОБА_30 приїхали до падчерці на таксі у ж/м «Сьоме небо». Коли вийшли з таксі, побачили, що вона спілкується з ОСОБА_31 і ОСОБА_32 . Коли ОСОБА_30 підійшла до доньки, то ОСОБА_33 стала плакати і впала їй на руки. В цей час з парадної вийшов зять ОСОБА_16 , який побачив нас та направився до нас. Коли ОСОБА_16 підійшов, він спитав щось у ОСОБА_14 , а потім наніс йому удар в обличчя. Після ОСОБА_13 почав захищатися від ОСОБА_34 . ОСОБА_36 разом з дружиною намагалися розборонити їх. Під час бійки він почув як ОСОБА_14 скрикнула «ой» і присіла. Після їй стало зле і бійка скінчилась. Після чого ОСОБА_13 взяв на руки ОСОБА_24 та на автомобілі повіз до лікарні.

Показами свідка ОСОБА_37 , яка в судовому засідання пояснила, що працює на посаді акушера-гінеколога пологового будинку №7 протягом 10 років. З 09-00 год. 28.04.2014р. до 09-00 29.04.2014р. перебувала на чергуванні. 28.04.2014р., час не пам`ятала, поступила до приймального відділення ОСОБА_8 з діагнозом вагітність 27 тижнів, тупа травма живота. Зі слів ОСОБА_8 травму отримала у бійці, потім втратила свідомість. Було проведено УЗІ в ході якого було встановлено, що збільшилась гематома, тобто відшарування плаценти прогресує. Був терміново скликаний консиліум, який прийняв рішення з метою врятування життя матері провести Кесарева перетин. В результаті операції була витягнута недоношена дитина вагою 980 гр. 38 см. Тупа травма живота стала причиною відшарування плаценти та внутрішня кровотеча, що призвело до операції Кесерева перетин. Через 35 годин плід загинув.

Показами свідка ОСОБА_38 , яка в судовому засіданні пояснила, що працює акушером-гінекологом 25 років у жіночій консультації №8 м.Одеси. у неї під наглядом перебувала ОСОБА_8 . Вагітність проходила добре, будь-яких спеціальних препаратів їй не призначалось. Потім їй стало відомо про проведення операції Кесерева ОСОБА_8 та загибель плода. Як спеціаліст пояснила, що від істерики або неадекватної поведінки переривання вагітності неможливе. В даному випадку тупа травма живота призвела до переривання вагітності.

Також вина ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч.1, 125 ч.1 КК України підтверджується іншими доказами:

Заява ОСОБА_7 від 28.04.2014р. про вчинення відносно неї кримінального правопорушення;

Довідка МКЛ-1 №2226 від 28.04.2014р.;

Висновок судово-медичної експертизи №228 від 08.08.2014 потерпілої ОСОБА_7 ;

Висновок комісійної судово-медичної експертизи №229 від 25.09.2014р.;

Заява ОСОБА_8 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення;

Акт судовомедичного обстеження ОСОБА_8 №223 від 05.05.2014р.;

Висновок судово-медичної експертизи №543 від 11.11.2014р.;

Протокол проведення слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_7 та фототаблиця до нього;

Протокол проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_8 та фототаблиця до нього;

Протокол проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_39 та фототаблиця до нього;

Протокол проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_40 та фототаблиця до нього;

Протокол проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_41 та фототаблиця до нього;

ОСОБА_6 умисно спричинив легкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 , а тому кримінальну відповідальність він повинен нести у цій частині обвинувачення за ст.125 ч.1 КК України.

ОСОБА_6 умисно спричинив тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 , а тому кримінальну відповідальність у цій частині обвинувачення він повинен нести за ст.121 ч.1 КК України.

Відносно частини обвинувачення за ст.119 ч.1 КК України, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину передбачений даною статтею з наступних підстав. Початковим моментом життя як об`єкта посягання при вбивстві слід вважати початок фізіологічних пологів. Тому посягання на плід після початку пологового процесу є посяганням на життя людини. При цьому не має значення, що дитина, яка народжується, ще не розпочала самостійного, поза утробного життя і навіть не відділилася від утроби матері. Посягання на плід, що відділився від утроби матері внаслідок пологового процесу (незалежно від його життєздатності), тим більше є посяганням на життя. У свою чергу, посягання на плід людини до початку пологового процесу не є посяганням на життя (незалежно від віку плода) і не може кваліфікуватися як вбивство. Якщо переривання вагітності сталося внаслідок завдання жінці ударів, побоїв або інших насильницьких дій, то скоєне має кваліфікуватися як умисне або необережне спричинення тяжкого тілесного ушкодження (статті 121 або 128 КК).

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів дані злочини відносяться до злочинів невеликої тяжкості та тяжкого злочину, особу винного особа раніше несудима, сімейний стан одружений, має на утриманні дитину 2013 р.н., характеристику, на обліку у лікаря наркологу і психіатра не перебуває, вік.

Обставиною, яка обтяжує вину підсудного, є скоєння злочину щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності та тяжкі наслідки, завдані злочином, а саме загибель плода потерпілої.

Обставин, які б пом`якшують вину підсудного, відсутні.

З урахуванням даних обставин, суд приходить до висновку про те, що покарання ОСОБА_42 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст.70 КК України.

Суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який підсудний не визнає, задовольнити частково. Розмір матеріальної шкоди повністю підтверджуються матеріалами справи.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням змісту позовних вимог, характеру дій особи, яка заподіяла шкоду, фізичних, чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Вимоги у частині стягнення моральної шкоди суд вважає обґрунтованими. Суд вважає необхідним задовольнити частково вимоги у частині стягнення моральної шкоди, засновуючись на принципах розумності і справедливості.

Відповідно до ст.100 ч.9 КПК України речові докази у вигляді: «мокрий архів» та препарати гістологічного дослідження, упаковані в полімерний пакет, - підлягають знищенню.

Речовий доказ DVD-диск з відеозаписом УЗІ, зберігати при матеріалах справи.

Керуючись ст.ст.369,373,374,375,376 КПК України (ред. 2012 р.), ст.ст.1166,1167 ЦК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 по обвинуваченню за ст.119 ч.1 КК України - виправдати за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст.119 ч.1 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 125 ч.1, 121 ч.1 КК України та призначить йому покарання:

за ст.125 ч.1 КК України виправні роботи строком на один рік;

за ст.121 ч.1 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 змінити з домашнього арешту на взяття під варту.

Взяти ОСОБА_6 під варту у залі суду. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 11.08.2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2436 грн. 55 коп. та моральної шкоди у розмірі 1500000 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 2436 грн. 55 коп. та моральну шкоду у розмірі 200000 грн.

Речовій докази у вигляді: «мокрий архів» та препарати гістологічного дослідження, упаковані в полімерний пакет - знищити.

Речовий доказ - DVD-диск з відеозаписом УЗІ, - зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до палати по кримінальним справам апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1