Справа № 367/8157/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/86/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 28 04.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
04 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 та представника ВТУ ОСОБА_8 , -

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Іванківського районного суду Київської області від 14.12.2012 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимого, засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

З 08.10.2012 засуджений перебуває в місцях позбавлення волі.

24.11.2015 засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з клопотання про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02.12.2015 в задоволенні вказаного клопотання відмовлено, оскільки засуджений не відбув 2/3 частини строку пом`якшеного покарання

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу такою, що не відповідає нормам кримінального процесуального права.

Засуджений стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно послався на п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», оскільки вказаний пункт стосується лише засуджених, покарання яким було пом`якшено згідно з актом амністії чи помилування або за рішенням суду, а до нього не застосовувалася ні амністія, ні помилування.

Також ОСОБА_7 зазначає, що згідно практики Верховного Суду України, при вирішенні питань про можливість застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд має виходити із загального строку.

На думку засудженого, суд першої інстанції мав звільнити його умовно-достроково, оскільки він, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, фактично відбув не менше двох третин призначеного йому покарання.

ОСОБА_7 просить ухвалу Ірпінського міського суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, засудженого ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав та просив застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення, представника установи, що покладався на розсуд суду, перевіривши ухвалу суду, матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає апеляційну скаргу необґрунтованою.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 скоїв умисний тяжкий злочин та був засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 12.02.2015 за рішенням суду йому пом`якшено покарання не відбуту частину покарання 2 роки 1 місяць 26 днів замінено на обмеження волі (а.с. 11).

На момент розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 не відбув дві третини строку пом`якшеного покарання, а тому відсутні передбачені ч. 5 ст. 82 КК України підстави для застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що посилання ОСОБА_7 про невідповідність оскаржуваної ухвали нормам кримінального процесуального права є безпідставними.

Порушень норм кримінально-процесуального законодавства при розгляді подання, які б могли бути підставами для скасування чи зміни ухвали суду - не встановлено, судове рішення є законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалуІрпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4