Справа №377/841/15-к
Провадження №1-кп/377/51/15
- у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст.336 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_7 , обвинувачується в ухиленні від призову за мобілізацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України. Встановлено, що ОСОБА_4 у період часу з 23.05.2000 року по 23.08.2001 року проходив строкову військову службу у Збройних силах України, отримав військову спеціальність стрілець АКМ, був звільнений у запас зі званням солдат. З 21.05.2015 року ОСОБА_4 , перебував на військовому обліку у запасі в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Надалі, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, визнаним придатним для проходження військової служби, всупереч вимогам ст.65 Конституції України, ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №15 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VIII від 15.01.2015 року, 21.05.2015 року в приміщенні Славутицькому МВК ВП Київського ОВК Київської області, розташованого по вул. Військових будівельників, 3а, м. Славутич, Київської області умисно відмовився отримати під розпис повістку про необхідність з`явитись за адресою: АДРЕСА_3 26.05.2015 року о 07 годині 30 хвилин для відправки у складі команди К НОМЕР_1 до Збройних сил України для проходження військової служби за мобілізацією, про що складено відповідний акт, маючи умисел на ухилення від призову за мобілізацією, не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок визначений ст. 65 Конституції України, посягаючи на правовідносини, що забезпечують обороноздатність України, оскільки відмовившись отримати повістку, відмовився відправлятись і не відправився 26.05.2015 року у складі команди НОМЕР_2 до Збройних сил України для проходження військової служби за мобілізацією.
Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_8 , кваліфіковані як кримінальний злочин, передбачений ст.336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацію.
31 липня 2015 року обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, яка до суду надійшла разом із обвинувальним актом. Згідно даної угоди прокурор прокуратури міста Славутича Київської області, ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 , уклали угоду про визнання винуватості, згідно умов якої ОСОБА_7 , зобов,язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ст. 336 КК України у виді 3 років позбавлення волі, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Опитавши обвинуваченого, роз,яснивши йому наслідки, передбачені ст.473 КПК України, перевіривши матеріали справи, суд вважає, укладену угоду про визнання винуватості такою, що відповідає вимогам ст.470, 472 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_7 , провину визнав повністю, просив суд затвердити угоду та призначити йому узгоджену міру покарання.
Захисник не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості та просила призначити ОСОБА_9 , узгоджену міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов,язкової участі сторін угоди.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчинені якого ОСОБА_7 , беззаперечно визнав себе винним в судовому засіданні, відповідно до положень ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 472 КПК України, вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та не знаходить процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують будь-чиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє зміст положень ч.4 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З урахуванням особи ОСОБА_8 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, суд вважає виправданими і такими, що будуть сприяти перевихованню і виправленню обвинуваченого, умови угоди про застосування до нього звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України.
Підстави для обрання стосовно ОСОБА_8 , запобіжного заходу, який під час досудового розслідування не обирався, відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальних витрат та речових доказів немає.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст. 373, ст.ст.374,475 КПК України, суд -
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального злочину за ст.336 КК України, та на підставі угоди про визнання винуватості призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом випробувального строку одного року шість місяців, не виїде за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; буде повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну проживання, роботи; буде з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.
Суддя ОСОБА_1