Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_4 про зміну застосуваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження за підозрою останнього у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, -

в с т а н о в и в :
Заявник звернувся до слідчого судді, у порядку ст. 201 КПК України, з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, на домашній арешт, оскільки його стан здоров`я значно погіршився у слідчому ізоляторі.

У судовому засіданні заявник клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, додатково наголосивши на тому, що у нього через не належні умови перебування у слідчому ізоляторі постійні головні болі, рвота, віддишка, він має 3 групу інвалідності.

Захисник у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити зі вказаних у ньому підстав наголосивши на тому, що належного медичного обслуговування його клієнту не надається, та на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та дружина.

У судове засідання слідчий та прокурор будучи належним чинном повідомленими про його, день та час, не з`явилися, про поважні причини неявки, регламентовані ст. 138 КПК України, не повідомили, тож, слідчий суддя, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України вважає за можливе розглянути дане питання у відсутність останніх та дослідивши наявні матеріали судового провадження, доводи учасників процесу, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року, продовжено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, маючому на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючому тренером у ЦФЗН «Спорт для всіх», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, строк тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань до 11 години 00 хвилин 19 грудня 2014 року.

При цьому, з вказаного судового рішення слідчого судді випливає, що ним було враховано, що підозрюваний має на утриманні двох дітей, хворіє, має постійне місце проживання в м. Києві та не має на меті ухилятися від слідства та суду, а з моменту обрання судом відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Так, з клопотання слідує, що необхідність у зміні запобіжного заходу обумовлена різким погіршенням стану здоров"я підозрюваного за час перебування у СІЗО, наявністю на утриманні членів родини, та тим, що він являється інвалідом 3 групи.

В той же час, ч. 3 та 5 ст. 132, ст. 201 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження/зміни заходів забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, стороною захисту, у супереч положень ст.ст. 132, 201 КПК України, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики та обставини визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні/продовженні запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною.

Аналізуючи доводи сторони захисту в частині наявності у обвинуваченого тяжкого захворювання, яке виключає доцільність його перебування в СІЗО, оскільки останнє може призвести до погіршення його стану, слідчий суддя сприймає критично, враховуючи наступне.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу обов`язок дбати про фізичний добробут осіб, яких позбавлено волі.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях: «Пєтухов проти України», «Ухань проти України», «Віслогузов проти України», державний орган, повинен забезпечити ув`язненій особі достатній медичний нагляд для вчасного діагностування та лікування хвороб.

Згідно ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення», адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.

Таким чином, обов`язок по збереженню здоров`я особи, яка перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятору покладається на керівника слідчого ізолятору.

Тож, із цього випливає, що керівник слідчого ізолятору в силу своїх обов`язків, зобов`язаний забезпечити належне здійснення лікувально-профілактичних заходів відносно ОСОБА_4 , а наявність хвороби у обвинуваченого не може бути підставою для зміни запобіжного заходу, за відсутності для цього підстав, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України.

При цьому, даних з медичної частини Київського СІЗО про неможливість перебування обвинуваченого в місцях попереднього ув`язнення, або ж неможливість надання йому належної медичної допомоги, встановлено не було.

Тобто, викладені стороною захисту доводи за своєю суттю являються сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

В свою чергу, слідчий суддя вважає, що обраний відносно підозрюваного запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обгрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені слідчими суддями ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

За таких обставин, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - взяття під варту (тримання під вартою), не відпали, альтернативні запобіжні заходи не взмозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 201, 309, 310, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зміну застосуваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження за підозрою останнього у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 17 год. 59 хв. 16 грудня 2014 року в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3.

Слідчий суддя: ОСОБА_1