Пр-ня по справі № 1-кп/521/763/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 19 квітня 2015 року за № 0002343, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Одесі, має середню освіту, не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , судимий:

1) 05.04.1996 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.ст. 140 ч. 2, 81 ч. 4, 42, 46-1 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

2) 10.07.1996 року Иллічівським районним судом м. Одеси за ст.ст. 17, 140 ч. 2 43 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавленні волі з конфіскацією майна;

3) 20.10.1999 року Иллічівським районним судом м. Одеси за ст. 140 ч. 2 КК України (1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 10.07.2003 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 187 ч. 3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 09.04.2009 року за відбуттям строку покарання,

зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 ,

-у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 198, 185 ч. 2 КК України,

У С Т А Н О В И В:
22 вересня 2015 року приблизно о 21 годині ОСОБА_5 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , будучи впевненим, що ніхто з оточуючих не усвідомлює протиправний характер його дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою металевих кусачок перерізав трос із замком, яким був пристебнутий до паркану четвертої парадної дому велосипед «Рівєра» вартістю 10000 грн., що належить ОСОБА_7 , та таємно повторно викрав зазначене майно і розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Вина обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що 22 вересня 2015 року ввечері, проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , побачив велосипед, пристебнутий тросом до огорожі. Маючи намір викрасти велосипед, він кусачками, що були при ньому, пошкодив трос і, сівши на велосипед, поїхав. Від`їхавши від місця скоєння злочину кілька десятків метрів, він був затриманий працівниками міліції. У скоєному розкаюється.

Велосипед, вилучений у ОСОБА_5 (ар.с. 75) був оглянутий (ар.с. 76-77) і повернутий потерпілому ОСОБА_7 (ар.с. 79).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 винен у скоєнні крадіжки таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується за ст. 198 КК України у заздалегідь не обіцяному придбанні та зберіганні майна, завідомо одержаного злочинним шляхом., тобто у придбанні ним у малознайомої особи без постійного місця проживання за 50 грн. велосипеда «Азімут Дакар» вартістю 2400 грн., викраденого 06 квітня 2014 року у ОСОБА_8

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, вивчивши інші надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у скоєнні вказаного злочину не знайшла свого достатнього підтвердження в ході судового розгляду і даний епізод підлягає виключенню з обвинувачення ОСОБА_5 за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Так, в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_5 сторона обвинувачення поклала показання потерпілого ОСОБА_8 , а також письмові докази: довідку з ломбарду (ар.с. 69), протокол огляду предмету (ар.с. 70), товарний чек (ар.с. 71-72).

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні, заперечуючи свою вину у скоєнні зазначеного злочину, пояснив, що 06 квітня 2015 року після 23 години знаходився біля будинку № 61 по вул. Болгарській в м. Одесі, де зустрів знайомого на ім`я ОСОБА_9 особу без певного місця проживання. ОСОБА_9 продавав розібраний велосипед «Азімут Дакар» за 50 грн. і він купив його, вдома зібрав, а через кілька днів його дружина здала до ломбарду, отримавши 850 грн. При цьому обвинувачений наголошував, що не мав відомостей про викрадення велосипеду, натомість, зі слів ОСОБА_9 знав і був впевнений в тому, що той знайшов велосипед на смітнику, оскільки велосипед був в розібраному виді, брудний.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив в судовому засіданні, що 06 квітня 2015 року у вечірній час закріпив велосипед за допомогою тросу до металевої рами вікна своєї квартири, а близько 22 години виявив, що велосипед викрадений, при цьому кріплення було «перекушене». Приблизно через 2 тижня він знайшов свій велосипед, який продавав незнайомий чоловік на Старокінному ринку. Цей чоловік пояснив, що придбав велосипед в ломбарді. Під час досудового слідства він (потерпілий) був присутній при розмові працівника міліції з іншим чоловіком - особою без постійного місця проживання, який розповідав, що знайшов велосипед на смітнику і потім продав його ОСОБА_10 .

Таким чином узгоджуються пояснення обвинуваченого і потерпілого щодо обставин придбання Свиридом майна, викраденого у Дібера, і підтверджуються пояснення обвинуваченого про те, що купуючи велосипед, він не знав і не міг знати про його викрадення, тобто про одержання його злочинним шляхом.

Крім того, зазначені пояснення ОСОБА_10 узгоджуються і з наданою стороною обвинувачення довідкою ПТ «Ломбард Експерт» ТОВ «Фінспорт» і «Компанія» від 29 травня 2015 року (ар.с. 69), в якій зазначено, що зданий до ломбарду гр-кою ОСОБА_11 велосипед «Азімут Дакар» був дуже брудний. Тобто, доказ, наданий стороною обвинувачення, підтверджує пояснення ОСОБА_10 про його необізнаність щодо викрадення велосипеда.

Інші надані стороною обвинувачення письмові докази - протокол огляду велосипеда (ар.с.70) і товарний чек про придбання велосипеда гр-ном ОСОБА_12 в ломбарді (ар.с. 71-72) - ніяким чином не підтверджують твердження сторони обвинувачення про винуватість ОСОБА_10 за ст. 198 КК України. До того ж, протокол огляду складено слідчим з порушенням вимог ст. 237 КПК України, оскільки понятим роз`яснювались їх права та обов`язки при проведенні огляду жіночого гаманця червоного кольору, а фактично оглядався велосипед.

Стороною обвинувачення доводи ОСОБА_10 з приводу його необізнаності про те, що придбаний ним велосипед був викрадений, не спростовані, а у суду відсутні підстави, що могли б поставити їх під сумнів.

Особа, що вчинила крадіжку майна потерпілого ОСОБА_8 , встановлена не була.

Судом не приймається до уваги наданий стороною обвинувачення протокол допиту ОСОБА_5 на досудовому слідстві (ар.с. 50-51), оскільки зазначений протокол був оголошений прокурором в рамках обвинувачення ОСОБА_10 по епізоду від 06 квітня 2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України, до зміни обвинувачення в суді по цьому епізоду на ст. 198 КК України і вручення Свириду нового обвинувального акту.

Як витікає з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, будь-яких достовірних даних, які б свідчили про скоєння ОСОБА_5 злочину за ст. 198 КК України, у якому він обвинувачується, стороною обвинувачення не надано. Доводи обвинуваченого, висунуті їм на свій захист, не спростовані, доказів його вини, крім наданих обвинуваченням і яким судом надана оцінка у вироку вище, в ході судового розгляду справи не здобуто. Зазначена обставина є підставою для висновку про те, що докази, зібрані стороною обвинувачення, є вичерпними. Вичерпність доказів підтвердив і прокурор в судовому засіданні.

Оцінюючи доводи обвинуваченого, наведені ним на свій захист, а також оцінивши в сукупності докази у справі, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведена винуватість ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого йому діяння за ст. 198 КК України поза розумним сумнівом. Суд прийшов до висновку, що зібрані докази не підтверджують вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину і всі можливості зібрати додаткові докази вичерпані.

Тому суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_5 епізод від 06 квітня 2015 року за ст. 198 КК України за недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення волі. Також судом враховується, що на утримані обвинуваченого перебуває малолітня дитина, мати якої померла.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття, оскільки він повністю визнав вину у крадіжці велосипеда ОСОБА_7 та дав правдиві пояснення про обставини скоєння цього злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин є злочином середньої тяжкості, особу винного, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Свирид фактично був затриманий 23 вересня 2015 року о 9 годині 30 хвилин, що було зазначено в протоколі (ар.с. 80). Тому строк відбування покарання йому слід рахувати саме з цієї дати.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі велосипеди, передані на зберігання ОСОБА_13 і ОСОБА_7 , необхідно залишити їм.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання, тобто з 23 вересня 2015 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити незмінним тримання під вартою в ОУВП УДПТСУ № 21 в Одеській області.

Речові докази у справі велосипеди, передані на зберігання ОСОБА_13 і ОСОБА_7 залишити їм.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою з моменту вручення його копії.

Суддя ОСОБА_1