Справа № 1-123/11
Провадження №1/223/47/12
В И Р О К

іменем України

27.06.2012 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняк І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участю прокурора Зубара С.В.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, такого, що не працює, раніше несудимого,

у вчиненні злочину за ч.1 ст.115 КК України , -

встановив :

Відповідно до обвинувального висновку ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що в період з 23 год. 06.01.11 року до 01 год. 07.01.11 року разом зі своєю донькою ОСОБА_3 та зятем ОСОБА_4 розпивали спиртні напої у своєму будинку по вул. Гоголя, 24, в м.Гнівані Вінницької обл.

Через деякий проміжок часу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які перебували у веранді вказаного будинку, виникла суперечка на побутовому ґрунті, що в подальшому переросла у бійку. Під час бійки ОСОБА_4 наніс один удар ступнею правої ноги в обличчя ОСОБА_2, від якого останній впав на підлогу веранди.

В свою чергу ОСОБА_2, будучи сильно обуреним поведінкою ОСОБА_4С, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вирішив заподіяти останньому смерть. З метою реалізації свого наміру ОСОБА_2 пішов у кухню будинку, де взяв на холодильнику кухонний ніж, після чого вийшов у веранду, де в той час перебував ОСОБА_4

Підійшовши до ОСОБА_4С, ОСОБА_2 з метою заподіяння смерті останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його наслідки у вигляді настання смерті потерпілого та бажаючи цього, умисно, тримаючи ножа у лівій руці, наніс ним один удар ОСОБА_4 в область серця. Від удару ОСОБА_4 впав через відчинені двері на східці при вході до будинку.

Нанесеним ОСОБА_2 ударом ОСОБА_4 заподіяно колото - різане проникаюче поранення передньо-лівої поверхні грудної клітини з пошкодженням серця, що спричинило гостру масивну крововтрату, від якої настала смерть.

Побачивши, що ОСОБА_4 не подає ознак життя, ОСОБА_2 з метою приховання слідів злочину, пішов до ванної кімнати, де помив руки та кухонний ніж, на якому була кров ОСОБА_4С, після чого заховав ніж під ванну раковину.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винуватим у вчиненні злочину за ч.1 ст. 115 КК України себе не визнав та показав, що не мав наміру вбивати ОСОБА_4, наніс ОСОБА_4 один удар ножем, після того, як ним було нанесено тілесні ушкодження його дочці - ОСОБА_3 та йому особисто. В процесі нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 на веранді будинку, він з метою захисту взяв ніж, який знаходився тут же на веранді, на мікрохильовій пічці. Однак ОСОБА_4 продовжував йому погрожувати нанесенням тілесних ушкоджень, казав, що всіх повбиває, і почав рухатись на нього з метою продовжувати наносити тілесні ушкодження. ОСОБА_2 виставив руку з ножем назустріч ОСОБА_4 та наніс йому один удар ножем. Якби ОСОБА_4 на нього не пішов, то нічого б не сталося. Він не хотів його вбивати. У вчиненому кається.

Згідно показань потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_4 її син. Вночі 07.01.2011 р. ОСОБА_6 по телефону її повідомила, що сину погано, а потім якийсь чоловік сказав, що швидку викликати вже пізно.

Свідок ОСОБА_3 дала показання, відповідно до яких 06.01.11 року ввечері вони сиділи за столом. Її чоловік ОСОБА_4 був випивший, конфліктував з усіма, її вдарив. Вона пішла на кухню мити посуд, що відбувалось далі, не бачила. ОСОБА_7 покликав її, вона побачила на сходах чоловіка. Ніж, яким батько наніс удар ОСОБА_4, вона залишила на столі на веранді після нарізання м»яса, з кухні ОСОБА_2 брав ніж для підтісування сірника раніше, до виникнення сварки з ОСОБА_4.

Згідно показань свідка ОСОБА_8 вони з дружиною ОСОБА_9 06.01.2011 року прийшли до тестя, ОСОБА_2 на вечерю. Посиділи десь до 21-15 години і пішли додому. Близько 2-ї години ночі дружині зателефонували, вона пішла, повернувшись сказала, у ОСОБА_4 ножове поранення. ОСОБА_4 з дружиною жили у ОСОБА_2, між ними бували сварки, конфлікти. Тесть намагається уникати бійок, у нього тиск, нога зламана, спиця вставлена. В прихожій (веранді) в будинку ОСОБА_2 на столі нарізалась їжа. ОСОБА_9 був і ніж.

Свідок ОСОБА_7 дав показання, що ввечері 06.01.2011 р. він ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 сіли за стіл, посиділи, трохи сварились. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 останнім часом конфлікти були часто. Валерій, коли був нетверезий, качав права. В той вечір він багато випив, сидячи у кріслі, дивився телевізор, засинав. Пізніше вийшов покурити. Побачив щось лежить, то був ОСОБА_4, думав, що він п»яний і впав, сам підняти не зміг, тому покликав ОСОБА_3 і ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_10 дав показання, що працює по-сумісництву лікарем швидкої допомоги, виїжджав на виклик по даному випадку. ОСОБА_4 вже був мертвий, бачив рану від ножа.

Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконують суд, що пред"явлене ОСОБА_2 органами досудового слідства обвинувачення за ч.1 ст.115 КК України не знайшли свого підтвердження, дії ОСОБА_2 полягають у вбивстві ОСОБА_4 через необережність, тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.1 ст.119 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до обвинувального висновку, обвинувачення ОСОБА_2 ґрунтується на його показах в якості підозрюваного (а.с.47-49), де як зазначено в обвинувальному висновку, ОСОБА_2 після нанесення йому удару ОСОБА_4 пішов на кухню, взяв на холодильнику кухонний ніж з дерев»яною ручкою та вийшов у веранду будинку, де знаходився ОСОБА_4, який продовжував його ображати. ОСОБА_2, підійшовши до нього і тримаючи ніж у лівій руці, який ОСОБА_4 бачив та продовжував його ображати, наніс один удар в ліву частину живота. Згідно цих же показів, ОСОБА_2 зазначив, що не мав наміру вбивати ОСОБА_4С, а хотів лише його налякати.

Однак дані покази не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки були отримані з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства України, тобто є неналежними. Так, як свідчить вищезазначений протокол допиту від 07.01.2011 року, допит ОСОБА_2 в якості підозрюваного проводився з 14 год. 05 хв. до 14 год. 40 хв. Відповідно до ст.43-1 КПК України, підозрюваним визнається особа, яка затримана по підозрінню у вчиненні злочину або особа, до якої застосовано запобіжний захід до винесення постанови про притягнення її як обвинуваченого.

Однак, станом на 14 год. 05 хв., ОСОБА_2 не набув статус підозрюваного, оскільки він до початку допиту не затримувався (ОСОБА_2 було затримано 07.01.2011 року в період з 16 год. 20 хв. до 16 год. 55 хв. - а.с.39-42) та запобіжний захід до нього до початку допиту не застосовувався. Крім того, органами слідства не вияснено причини відмови ОСОБА_2 від участі захисника (а.с.44), що свідчить про порушення його права на захист під час проведення даної слідчої дії. Крім того, слідчим з невідомих причин не надано ОСОБА_2 для ознайомлення даний протокол, а зазначено, що йому даний протокол прочитано слідчим.

Таким чином, ОСОБА_2 07.01.2011 року фактично було допитано в якості свідка, без роз'яснення йому даного статусу та забезпечення права на захист, що свідчить про незаконність здобуття таким чином доказу, на який посилається обвинувачення.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що дійсно наніс ОСОБА_4 один удар ножем, після того, як ним було нанесено тілесні ушкодження його дочці - ОСОБА_3 та йому особисто. В процесі нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4С, що відбувалось на веранді будинку, він схопив ніж на мікрохвильовій печі, тут же на веранді та попросив ОСОБА_4 вийти. Однак він продовжуючи погрожувати нанесенням тілесних ушкоджень, почав рухатись на ОСОБА_2 ОСОБА_2 виставив руку з ножем назустріч ОСОБА_4 та наніс йому з необережності один удар.

Про виставлення руки з ножем вперед та відсутність прикладення значної сили для нанесення удару, свідчать висновок експертизи №03 від 10.01.2011 року (а.с. 192-194), відповідно до якого у ОСОБА_4 мало місце колото-різане проникаюче поранення глибиною 10 см.; висновок медико-криміналістичної експертизи №29 від 04.03.2011 року (а.с.268-270), відповідно до якого на фрагменті шкіри ОСОБА_4 мала місце щілина розміром 1,9 см. Від верхнього кінця вправо і догори відходить додатковий розріз 0,2 см, що максимально складає 2,1 см.; висновок експерта №51-Х від 17.02.2011 року (експертиза холодної зброї), відповідно до якого довжина леза, наданого на дослідження ножа складає 199 мм, з найбільшою її шириною 22 мм, що більше ніж 2,1 см.

Аналіз вищезазначених висновків експертиз свідчить про те, що лезо наданого на дослідження ножа навіть до половини не зайшло у тіло ОСОБА_4С, що підтверджує показання -ОСОБА_2, щодо виставлення руки з ножем назустріч ОСОБА_4 та відсутність прикладення значної сили під час удару, що не проаналізовано органами досудового слідства.

В подальшому ОСОБА_2, не продовжуючи нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4, (хоча мав для цього можливість) за допомогою ОСОБА_7 затягнув ОСОБА_4 на веранду, де з метою недопущення його смерті, йому робилось штучне дихання та було викликано швидку допомогу. Аналогічні та послідовні покази ОСОБА_2 дав і 11.01.2011 року, під час відтворення обстановки та обставин події (а.с.78-82), та під час допиту в якості обвинуваченого ( а.с. 125-127).

Наявність неправомірних посягань з боку ОСОБА_4 та нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_2 підтверджується не тільки його показами, а й матеріалами кримінальної справи, відповідно до яких органами слідства зафіксовано факт нанесення ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 ( висновок судово-медичного експерта №04 від 27.01.2011 року)

Органами досудового слідства обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.115 КК України базуються також на показах свідка ОСОБА_3, яка вказала, що батько заходив на кухню та брав на холодильнику ніж, однак дані покази суд оцінює критично, оскільки спочатку ОСОБА_3 вказала, що батько брав ніж з металевою ручкою, в той час, як ОСОБА_2 вказує, що наніс удар ножем з дерев»яною ручкою.

Будучи допитаною додатково, ОСОБА_3 вказала, що ніж, про який вказувала у попередньому допиті, батько брав на кухні раніше. Потім даний ніж знаходився на веранді, де вона різала м'ясо. Дані покази ОСОБА_3 підтвердила у судовому засіданні, а також пояснила, що коли давала перші показання, була у стресовому стані, а тому не могла чітко викласти обставини того дня.

Відповідно до ч.1 ст.119 КК України винний передбачає можливість настання смерті іншої особи від вчинення ним дії, але легковажно розраховує на її відвернення.

Суд вважає, що коли підсудний ОСОБА_2 брав ніж, то передбачав можливість настання смерті ОСОБА_4 від вчинюваних ним дій, але легковажно розраховував на її відвернення, так як думав, що якщо потерпілий побачить у нього ніж, налякається та перестане чинити проти нього протиправні дії, що в подальшому відверне настання смерті потерпілого. .

Винуватість підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України доведена матеріалами справи: протоколом огляду місця події від 07.01.2011 року в м. Гнівані, по вул. Гоголя, 24, де у веранді будинку було виявлено труп ОСОБА_4 (а.с. 4-30); Протоколом огляду трупа від 07.01.2011 року, відповідно до якого на тілі потерпілого ОСОБА_4 було виявлено колото-різане поранення грудей та живота з пошкодженням серця (а.с. 32); Протоколом виїмки особистих речей від 07.01.2011 року, в ході якої у ОСОБА_2 було вилучено футболку світлого кольору та штани темного кольору, у яких він знаходився під час вчинення злочину (а.с. 70); Протоколом відтворення обстановки та обставин місця від 11.01.2011 року за участю підозрюваного ОСОБА_2, в ході якого останній показав безпосередньо на місці події про обставини нанесення ним ножового поранення ОСОБА_4С, а саме місце у веранді будинку, де між ним та потерпілим розпочалась сварка та бійка, стіл на веранді, на якому він взяв ніж, продемонстрував яким чином він наносив удар ножем в область серця ОСОБА_4 (а.с.78-83 ); Висновком СМЕ №3 від 09.02.2011 року, згідно якої при судово-медичному дослідженні трупа виявлено колото-різане проникаюче поранення передньо-лівої поверхні грудної клітини з пошкодженням серця, що спричинило гостру масивну крововтрату, колото-різане проникаюче поранення грудної клітини з пошкодженням серця виникло від одноразової дії колюче-ріжучого предмету, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення належить до тяжких тілесних ушкоджень та стоїть в причинному зв'язку зі смертю, смерть ОСОБА_4 настала від гострої масивної крововтрати, що виникла як наслідок, вищеописаного поранення грудей, вхідна рана проникаючого поранення грудей розташована на рівні 6-го міжребер"я зліва між передньою-пахвинною та середньо-ключичною лініями, рановий канал довжиною близько 10.0 см. проходить спереду назад, зліва на право та знизу до верху, зі значною долею ймовірності можна припустити, що ОСОБА_4 на час настання смерті знаходився у вертикальному або близькому до такого положення, при судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа виявлено 2.2 о/оо алкоголю, така концентрація алкоголю зазвичай у живих осіб відповідати алкогольному сп'янінню середнього ступеня, будь-яких патоморфологічних змін, що вказують на захворювання, не виявлено (а.с. 164-168); Висновком судово-медичної експертизи живих осіб №04 від 27.01.2011 року, згідно якої при судово-медичному обстеженні ОСОБА_2 виявлено синець, набряк м'яких тканин та садно на голові, синці, садна та набряки м'яких тканин на руках, що виникли можливо в ніч з 06 на 07 січня 2011 р. і по ступені тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, по механізму спричинення перераховані вище ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо під час бійки з ОСОБА_4 (а.с. 173-175); Висновками судово-імунологічної експертизи №13 від 11.01.2011 року, згідно якої встановлено, що кров ОСОБА_2 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В. (а.с. 180); Висновком судово-імунологічної експертизи №14 від 28.01.2011 року, згідно якої в слідах на махровому рушнику (об'єкт № 1), вилученому під час огляду місця події, знайдена кров людини, при серологічному досліджені якої виявлений лише антиген Н., тому висловитись категорично про групову належність крові в цьому об'єкті не представляється можливим, але результати дослідження не виключають можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_4С, так само, як і від будь-якої іншої особи організму якої він властивий (а.с. 185-187), висновком судово-імунологічної експертизи №15 від 28.01.2011 року, згідно якої встановлено: кров трупа потерпілого ОСОБА_4 відноситься по ізосерологічній системі АВО до групи О з ізогемоглютининами анти-А та анти-В, кров ОСОБА_2 відноситься по ізосерологічній системі АВО до групи А з ізогемоглютининами анти-В, в слідах на речових доказах - змивах речовини з 4-ї та 6-ї сходинки (об'єкти № 2,3) вилучених під час огляду місця події, знайдена кров людини при серологічному досліджені якої виявлений лише антиген Н., тому висловитись категорично про групову належність крові в цих об'єктах не представляється можливим, але результати дослідження не виключають можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_4, так само, як і від будь-якої іншої особи організму якої він властивий (а.с. 192-194), висновками судово-імунологічної експертизи №16 від 28.01.2011 року, згідно якої в слідах на речових доказах - футболці (об'єкт №1), кофті (об'єкт №2), спортивних штанах (об'єкт №3), що належать потерпілому ОСОБА_4, знайдена кров людини групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В і походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_4 не виключається (а.с. 199-201); Висновком судово-імунологічної експертизи №17 від 28.01.2011 року, згідно якої в слідах на футболці (об'єкт № 1), вилученій у ОСОБА_2 знайдена кров людини, при серологічному досліджені якої виявлений лише антиген Н., тому висловитись категорично про групову належність крові в цьому об'єкті не представляється можливим, але результати дослідження не виключають можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_4С, так само, як від будь-якої особи організму якої він властивий (а.с. 206-208 ); Висновком судово-цитологічної експертизи №1 від 31.01.2011 року, згідно якої встановлено, що при дослідженні піднігтьового вмісту правої і лівої руки ОСОБА_2 (об'єкти №№1,2 відповідно) встановлена наявність крові людини, групова належність якої не встановлена в зв'язку з надзвичайно малою її кількістю для даного виду серологічної реакції. Статева належність цієї крові не встановлена в зв'язку з надзвичайно малою її кількістю та відсутністю клітинних елементів крові (лейкоцитів) зі збереженими і придатними для цитологічного дослідження ядрами. Крім того, в піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_2 (об'єкт №1) знайдені епітеліальні клітини людини чоловічої генетичної статі, розміщені ізольовано, невеликими групами та у вигляді багатошарового пласта (останні не виключають свого травматичного походження), при визначенні групової належності яких був виявлений антиген Н, що визначає 0(1) групу крові ізосерологічної системи АБО. Враховуючи отримані результати та групову і статеву характеристику осіб, що проходять по справі, походження епітеліальних клітин в піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_2 (об'єкт №1) може бути від будь-якої однієї чи кількох осіб чоловічої генетичної статі з групою крові 0(1), в тому числі і від потерпілого ОСОБА_4 При дослідженні піднігтьового вмісту лівої руки ОСОБА_2 (об'єкт №2) знайдені одиничні епітеліальні клітини людини, статева належність яких не встановлена в зв'язку з відсутністю серед них епітеліальних клітин зі збереженими і придатними для цитологічного дослідження ядрами та невеликою їх кількістю. Групова належність цих епітеліальних клітин не встановлювалась в зв'язку з недостатньою їх кількістю для даного виду серологічної реакції. (а.с.213-217); Висновком медико-криміналістичної експертизи №29 від 04.03.2011 року, яким встановлено, що на фрагменті шкіри від трупа ОСОБА_4 виявлено пошкодження, яке має ознаки колото-різаного, що утворилось від дії плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо. Не виключається можливість спричинення клинком наданого на експертизу ножа. (а.с. 268-270); Висновком судово-психолого-психіатричної експертизи № 33 від 03.02.2011 року, згідно якої в період скоєння злочину ОСОБА_2 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, ОСОБА_2 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними ( а.с. 228-233 ); Протоколом огляду предметів від 02.03.2011 року, згідно якого було оглянуто речі, вилучені під час огляду місця події 07.01.2011 року: спортивні штани, байкову кофту, футболку сірого кольору, махровий рушник, кухонний ніж, три недопалка від цигарок NЕХТ та котушку з харчової плівкою, речі, які належать ОСОБА_2: футболку світлого кольору та спортивні штани темного кольору (а.с. 277-278), а також показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_10, допитаних у судовому засіданні, та показаннями свідка ОСОБА_9, оголошеними в судовому засіданні.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2 відносить те, що він свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, визнав, щиро розкаявся у вчиненому.

Суд враховує позитивну характеристику підсудного за місцем проживання, його стан здоров"я.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 неможливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.323-324 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним за ч.1 ст.119 КК України і призначити покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили підсудному ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд.

В строк відбуття покарання врахувати ОСОБА_2 період тримання під вартою з 17.02.2011 року по 04.05.2011 р.

Речові докази, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Гніванського МВ УМВС: спортивні штани, байкову кофту, футболку темного кольору, махровий рушник, кухонний ніж, три недопалка від цигарок «NЕХТ, котушку з харчової плівкою, футболку світлого кольору та спортивні штани темного кольору (а.с.279), знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави витрати в сумі 694 (шістсот дев'яносто чотири) грн. 20 коп. за проведення експертиз (а.с.246, 258).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя Ратушняк І. О.