Справа № 448/973/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/693/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 11 вересня 2015 року про арешт майна

в с т а н о в и л а :
ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 11 вересня 2015 року клопотання слідчого СВ Мостиського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором прокуратури Мостиського району Львівської області ОСОБА_9 , про арешт майна задоволено.

Накладено арешт на автомобіль марки «Мерседес», сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 , співвласником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 11 вересня 2015 року захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Мостиського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 вищевказаний автомобіль. Вважає дану ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що ухвалюючи зазначене рішення, слідчий суддя мотивував його тим, що даний автомобіль є засобом вчинення злочину, а також у зв`язку з тим, що санкція ч.3 ст. 305 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна. Зазначає, що ОСОБА_6 є лише одним із співвласників даного автомобіля, крім нього, власником автомобіля є ще і інші особи, в тому числі й іноземні громадяни. А тому накладення арешту на даний автомобіль в цілому порушить їх право користуватися та розпоряджатися майном. Також вказує не те, що клопотання слідчого подане з порушенням строків, встановлених ч.5 ст. 171 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора, який проти апеляційної скарги заперечив, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ч.2 ст. 167 КПК України.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2015 року внесені відомості за № 0000455 про кримінальне правопорушення за ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що маючи умисел на контрабанду наркотичних засобів в особливо великих розмірах, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, діючи умисно з корисливих мотивів 22.07.2015 року о 00 год. 56 хв. покинув територію України та виїхав в Республіку Польща. В подальшому, перебуваючи за межами України, при невстановлених органом досудового розслідування обставинах незаконно придбав у невстановленої слідством особи з метою подальшого незаконного збуту 1 050 таблеток «Субутекс-бупренорфін».
24.07.2015 року ОСОБА_6 незаконно перемістив на власному автомобілі марки «Мерседес», сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 , через митний кордон України з приховуванням від митного контролю 1 050 таблеток «Субутекс», що відповідно до висновку експерта №3/943 від 24.07.2015 року містять речовину бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою 8,4 грама, що згідно наказу МОЗ №188 від 01.08.2000 року становить особливо великий розмір.
Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес», сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 , слідчий суддя вказав, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які вказують на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України: копію протоколу огляду імітаційних засобів наркотичного засобу «Субутекс» від 24.07.2015 року, копію протоколу огляду місця події від 24.07.2015 року, копію заяви ОСОБА_6 про його добровільну згоду для документування злочинної діяльності ОСОБА_10 та іншими матеріалами справи.

Слідчий суддя обгрунтовано вказав в ухвалі на те, що вказане в клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України, а саме: вказаний автомобіль було використано підозрюваним для перевезення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичних засобів, тобто даний автомобіль був засобом вчинення кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя зазначив необхідність забезпечення в майбутньому можливого виконання покарання, так як санкція ч.3 ст. 305 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції навів в ухвалі переконливі мотиви, з яких він дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора прокуратури Мостиського району Львівської області ОСОБА_9 та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

За таких обставин апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги стосовно порушення судом вимог ст. 173 КПК України та відсутності підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Мерседес», сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 , оскільки такі необґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Та обставина, на яку посилається апелянт адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, що слідчим суддею допущено порушення встановленого законом строку розгляду подання слідчого про накладання арешту, не може бути підставою для скасування ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 11 вересня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4