Справа № 510/873/13-к

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
24.06.2015 Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сольнюк Угорщина, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 3-ох малолітніх дітей, інспектора патрульної служби групи патрульної служби Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч.1 КК України, -

Встановив:
ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 ч.1 КК України за наступних обставин.
Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів № 76 від 12.02.2013 р., представлена на експертизу дрібно подрібнена речовина рослинного походження коричнево-зеленого кольору, вилучена з кімнати речових доказів Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальна маса канабісу, наданого на експертизу склала 7046,93 г. (речовина, зібрана зі стелажа і підлоги - 60,93 г.; речовина, що знаходиться в пропіленовому мішку - 6986,0 г.).
З урахуванням відсотка вологості канабісу, встановленого в ході експертного дослідження 12.02.2013 року (висновок № 76), фактична маса канабісу, зданого 05.11.2010 року в камеру зберігання речових доказів Ренійського РВ ГУМВС, станом на 23.01.2013 року (на момент вилучення ) повинна була становити 8003,89 г.
Досудовим розслідуванням встановлено, що старшина сектору ресурсного забезпечення Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області прапорщик міліції ОСОБА_6 (наказ начальника ГУМВС України в Одеській області № 489 о/с від 28.09.2010), відповідно до п.1 посадової інструкції, затвердженої начальником Ренійського РВ ГУМВС 01.07.2011 року, є відповідальним за камеру речових доказів відділу, за зберігання та ведення відповідного обліку матеріальних цінностей.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.367 ч.1 КК України (службова недбалість), за ознаками неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам, яка виразилась в підриві авторитету органів внутрішніх справ України.
На виконання вимог ч.3 ст.370 КПК України, суд визнав необхідність під час судового розгляду об`єктивно з`ясувати обставини на підставі доказів, досліджених та оцінених відповідно до ст.94 КПК, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування і наданих стороною обвинувачення.
Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 винним в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.367 КК України, не визнав і повідомив, що дійсно, він був призначений на посаду старшини Ренійського РВ та йому пояснили, що він є відповідальним за камеру зберігання речових доказів, однак, ніяким наказом чи розпорядженням на нього не покладалась відповідальність саме за збереження речових доказів, з жодним нормативним документом, який регламентує порядок прийняття та зберігання речових доказів, та зокрема, наркотичних засобів його ніхто не ознайомлював та таких нормативних матеріалів не надавав, ніяких занять чи підготовки з цих питань з ним не проводилось і він нікуди не направлявся, все, що йому необхідно було робити в цій сфері він самотужки дізнавався у слідчих, ніякої допомоги в належному обладнанні камери зберігання речових доказів йому не надавалось, ключ від камери був тільки один у нього та на період відпустки його ніхто не заміщував, але був випадок, коли під час перебуванні у відпустці, на вимогу начальника СВ Ренійського РВ ОСОБА_9 він передав ключ йому, оскільки необхідно було провести інвентаризацію, до участі в якій його не залучали, а потім, через тривалий час, вийшовши на роботу, ключ він забрав навіть не у ОСОБА_9 , а взагалі у іншого співробітника відділку, тобто у період відпустки, що безпосередньо передував проведенню перевірки, доступ до камери мали інші особи.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він був членом комісії з питань перевірки стану та умов зберігання речових доказів, чи проводили інвентаризацію у боксі, де знаходиться камера зберігання речових доказів він не пам`ятає, де знаходиться ця камера не знає, по суті справи нічого не пояснив. Свідок ОСОБА_11 пояснив, що із наказом про створення комісії він був ознайомлений, у перевірках та інвентаризаціях участі не брав, із наказом по камері зберігання не ознайомлений та хто є відповідальним за неї не знає. Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 пояснили, що ніхто із наказом про те, що вони включені до складу інвентаризаційної комісії їх не ознайомлював, в роботі комісії вони участі не брали, не пам`ятають, щоб наказ з цього приводу оголошувався особовому складу. Свідок ОСОБА_15 , який обіймає посаду заступника з кадрової роботи, пояснив, що ОСОБА_6 сам собі формував посадову інструкцію, йому нічого невідомо про наявність наказів, у відповідності до яких ОСОБА_6 є особою, відповідальною саме за збереження речових доказів та зокрема, наркотичних засобів. На період відпустки ОСОБА_6 його обов`язки ні на кого не покладались, відповідних наказів не видавалось. Свідок ОСОБА_16 пояснив, що він дійсно, як начальник сектору БНОН входив до складу комісії з інвентаризації речових доказів. Двічі він брав участь у інвентаризації, один раз у складі комісії, другий раз тільки вдвох з ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_6 був відсутній, нестачі речових доказів не було. Свідок ОСОБА_9 начальник СВ Ренійського РВ пояснив, що дійсно, у зв`язку із розпорядженням УМВС необхідно було терміново провести інвентаризацію, перевірку наявності речових доказів у кримінальних справах, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів. Оскільки ОСОБА_6 був у відпустці, він взяв у нього ключ та 14.12.2012 р. провів перевірку у камері зберігання речових доказів вдвох із начальником сектору БНОН ОСОБА_16 .. Внаслідок перевірки нестачі виявлено не було, про що було складено відповідний акт, ОСОБА_6 він включив до цього акту, але на підпис йому не надавав. Ключ від камери він у подальшому передав слідчому ОСОБА_17 для подальшої передачі ОСОБА_6 . Свідок ОСОБА_18 пояснив, що на момент перевірки камери зберігання речових доказів, в якій він брав участь, він виявив, що цілісність упаковки даного речового доказу (поліпропіленового мішку) могли пошкодити миші, він бачив сліди перебування гризунів. Крім того, він не пам`ятає, коли підписував посадову інструкцію для ОСОБА_6 , підпис нібито його, але цифри він пише не так.
Крім того, як було встановлено в ході судового розгляду, дійсно, у приміщенні камери зберігання речових доказів сейфів встановлено не було, спеціальний наказ керівника органу внутрішніх справ про призначення особи, відповідальної за зберігання речових доказів, цінностей та іншого майна, вилученого у зв`язку із розслідуванням кримінальної справи та яке зберігається окремо від справи - не видавався, не було також видано наказу, у відповідності до якого на обвинуваченого було покладено обов`язок та відповідальність за зберігання та ведення обліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, не було також наказу про призначення особи, що заміщає відповідальну особу у випадку відпустки, відрядження або тривалої відсутності з інших причин а також особи, у якої на спеціальному зберіганні знаходитиметься дублікат ключу від приміщення або спеціального сейфу, не було створено комісію з питань контролю за зберіганням та обліком наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, щомісячні перевірки не проводились, акти не складались.
Крім того, службова перевірка, що проводилась представниками департаменту внутрішньої безпеки УВБ в Одеській області за фактом виявленої нестачі наркотичної речовини у камері зберігання речових доказів, прийшла до висновку про винність у даному випадку також слідчого ОСОБА_17 та начальника СВ ОСОБА_9 , за що останньому було оголошено сувору догану.
Аналіз вищенаведених показань свідків обвинувачення і змісту досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, долучених до обвинувального акту, на думку суду, свідчать про відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів вини ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 367 ч.1 КК України, тобто в діях обвинуваченого відсутній склад інкримінованого йому злочину.
Але суд, приймаючі рішення по справі, враховує той факт, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку із виконанням плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» від 13.05.2014 р №1261-VII внесено зміни у п.3 примітки до ст.364 КК України, а саме в частині того, що істотною шкодою у ст.ст. 364, 364-1, 365, 365-2, 367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. В даному випадку законодавець виключив з п.3 примітки до ст. 364 КК України можливість настання істотної шкоди при вчиненні вишевказаних злочинів у вигляді нематеріальної шкоди.
Зазначений Закон був оприлюднений і набрав чинності.
При зазначених обставинах суд вважає, що вказаним Законом фактично декриміналізовано норму закону - ч.1 ст.367 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_6 .
За змістом дев`ятого абзацу Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 02.03.2012р. №132-283/0/4-12, кримінальні справи, порушені за статтями, які декриміналізовані, підлягають закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК (1960 року) та ст.5 КК у зв`язку із декриміналізацією злочинного діяння.
Пунктом 2 інформаційного листа ВССУ від 29.04.2013р. №223-697/0/4-13 „Про доповнення до інформаційного листа ВССУ від 02.03.2012р. №132-283/0/4-12 „Щодо змін, внесених до деяких законодавчих актів України, у зв`язку з гуманізацією відповідальності за правопорушення у сфері господарської діяльності", у випадку закриття кримінальної справи в суді першої інстанції з підстави, визначеної у п.2 ч.1 ст.6 КПК України 1960 року, в зв`язку із декриміналізацією діяння, суд не доводить розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку, а виносить постанову про закриття такої кримінальної справи.
Крім того, такі підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані із змінами законодавства про кримінальну відповідальність. Тому у випадку, коли суд під час судового розгляду дійде висновку про необхідність закриття кримінальної справи у зв`язку із декриміналізацією суспільно небезпечного діяння, у резолютивній частині постанови суду зазначається про закриття кримінальної справи за відсутністю в діянні складу злочину у зв`язку із декриміналізацією.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження, з підстав відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення та вступу в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку із виконанням плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» від 13.05.2014 р №1261-VII, оскільки ним скасована кримінальна відповідальність за діяння, передбачене ч.1 ст.367 КК України, в тій редакції, що була інкримінована ОСОБА_6 органом досудового розслідування.
За таких підстав, не зважаючи на встановлення судом відсутності в діяннях ОСОБА_6 складу будь-якого кримінального правопорушення, з обставин, передбачених п.4 ч.1 ст.284 КПК України, ст.5 КК України, законодавцем визначено обов`язок суду вирішити справу судовим рішенням у формі ухвали, оскільки відповідальність за діяння, інкриміноване ОСОБА_6 , взагалі скасована.
Враховуючи вищевикладене, керуючись п.4 ч.1 ст.284 КПК України та ст.5 КК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку із виконанням плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» від 13.05.2014 р №1261-VII,-
Запобіжного заходу до вступу ухвали суду в законну силу не обирати.
Речові докази у справі: упаковані та опечатані пакети із канабісом вагою 60,43 г. та 6985,5 г., що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів прокуратури Ренійського району Одеської області знищити.
Процесуальні витрати у справі, пов`язані із проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у сумі 980 грн. - віднести за рахунок Державного бюджету України.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її винесення до Апеляційного суду Одеської області.

Суддя ОСОБА_1