Провадження № 1-кс/554/4790/2015
Іменем України
03 серпня 2015 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_3 про арешт майна,-
Слідчий звернулася до суду із вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.
В тому числі, у провадженні СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області перебувають:
В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні в якості потерпілого допитано ОСОБА_4 , який повідомив, що його батько ОСОБА_5 , 1928 року народження, проживав за адресою АДРЕСА_1 . За вказаною адресою його батько проживав сам та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті його батька потерпілий дізнався, що 08.02.2012 року нібито між його батьком ОСОБА_5 та племінником ОСОБА_7 був укладений договір довічного утримання, згідно з яким квартира батька переходила у власність племінника. Договір був засвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9 , офіс якої розташований по АДРЕСА_4 . Перед відчуженням житла необхідно виготовити технічний паспорт, який виготовляється за особистою заявою власника житла, або за довіреністю іншою особою, але довіреність повинна бути завірена нотаріусом. Під час судових засідань по цивільній справі в Октябрському районному суді м. Полтави ОСОБА_10 в суді повідомив, що він особисто замовляв та отримував технічний паспорт на квартиру вже після отримання договору довічного утримання між ним та ОСОБА_5 . Також ОСОБА_4 уточнив, що технічний паспорт на вказану квартиру, який замовляв ОСОБА_10 був виготовлений працівником Полтавського БТІ «Інвентаризатор» - ОСОБА_11 , і вказаний технічний паспорт на вказану квартиру не відповідає дійсності, тому вважає, що ОСОБА_7 разом з нотаріусом ОСОБА_9 та працівником БТІ шахрайським шляхом ввівши його батька в оману, заволоділи його квартирою, яка перейшла у власність ОСОБА_10 згідно з договором довічного утримання. Також він впевнений що договір довічного утримання підписував взагалі не його батько, а якщо він його і підписував, то був під дією психотропного препарату і не міг усвідомлювати своїх дій. В судовому засіданні під час розгляду цивільної справи нотаріус ОСОБА_12 повідомила, що сааме вона вмовила його батька укласти договір довічного утримання з ОСОБА_10 , стверджуючи, що саме таким чином вона його захистила і що на підставі даного договору ОСОБА_10 буде за ним доглядати та надавати допомогу, але так само його батько міг написати і заповіт, який так само міг його захистити, скасувавши його в будь-який час, і на це потрібні менші витрати, і взагалі в нього виникає питання навіщо потрібно було укладати договір довічного утримання, якщо на матір ОСОБА_13 у грудні 2009 року був складений заповіт його батьком на вказану квартиру, що був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_14 , яка також працює за адресою м. Полтава, вул. Жовтнева, 41.
Слідчий вказує на те, що 06 липня 2015 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся із заявою про те, що ОСОБА_7 , підробивши технічний паспорт, шахрайським шляхом заволодів квартирою АДРЕСА_3 та прохає накласти арешт на зазначену квартиру, оскільки останній має наміри її продати.
Слідчий клопотання підтримала, прохала його задовольнити з підстав, що в ньому наведені.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку.
Відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Дана стаття визначає перелік осіб, до яких, може бути застосований даний захід забезпечення кримінального провадження, а саме: підозрюваний, обвинувачений або особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Даний перелік є вичерпним.
При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Враховуючи викладене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. Тому, вважаю клопотання про накладення арешту на майно передчасним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки на момент його розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, -
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, належне ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на квартиру АДРЕСА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1