Справа № 480/1282/15-к
Провадження № 1-кп/480/167/15
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2015 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000664 від 15 червня 2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Миколаївського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого помічником оператора Товариства WOG на автомобільній заправній станції № НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

ВСТАНОВИВ:
В ніч на 23.03.2015 року близько 01:00 год. ОСОБА_4 знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_5 побачив мобільний телефон марки ACER Liquiq E2 Duo V370 Black, при цьому ОСОБА_4 було достовірно відомо, що ОСОБА_5 викрав у ОСОБА_6 під час перебування останніх в домоволодінні по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_4 вирішив здобути продати вищевказаний телефон. Реалізуя задумане, 30.03.2015 р. ОСОБА_4 перебуваючи в м. Миколаєві здав мобільний телефон ACER Liquiq до ломбарду Скарбниця, який розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 4/11, на суму 811 гривень. Отримані кошти витратив на власні потреби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 198 КК України, а саме, отримання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого, який характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, не судимий, свою вину визнав, у скоєному розкаявся, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин, а також суд враховує обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину в стані алкогольного спьяніння.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді обмеження волі та враховуючи, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 198 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.
На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївській районний суд Миколаївської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1
07.08.2015