Справа № 591/6163/14-к Провадження № 1-кс/591/937/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В судове засідання з`явились слідчий та скаржник.
Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію, оскільки, слідчим та скаржником не заявлено клопотань про фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, суд вирішив провести судове засідання без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Скаржник скаргу підтримав, просив її задовольнити.
В судовому засіданні слідчий проти задоволення скарги заперечував.
07.08.2014р. захисник ОСОБА_4 заявив клопотання щодо проведення впізнання за участю ОСОБА_6 та оперативних працівників міліції, які приймали участь в проведенні обшуку, проведення одночасного допиту між ОСОБА_6 та особою, яку вона впізнає, проведення одночасного допиту між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також про визнання ОСОБА_5 потерпілим.
11.08.2014 року постановою слідчого відмовлено в задоволення клопотання захисника.
Відповідно до ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді (ч.3 ст.93 КПК України).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст.84 КПК України).

На підставі ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тобто, черговість слідчих дій визначає слідчий, слідчий суддя не має можливості втручатися в діяльність слідчого, окрім прямо передбачених законом випадків. Оскільки, наявні інші засоби доказування (відео зйомка обшуку), тому проведення впізнання є передчасним, також воно може бути проведено за знімками, відеозаписом без виклику особи, яку необхідно впізнати (ч.6 ст.228 КПК України).

В силу ч.9 ст.224 КПК України, одночасний допит проводиться між вже допитаними особами для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Оскільки, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не допитувались в рамках кримінального провадження, тому слідчий правомірно відмовив в задоволенні даного клопотання.

Отже, в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

В силу ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 особисто з заявою про вчинення злочину не звертався, заяву подано захисником ОСОБА_11 (а.с.19, 20).

З наданого слідчим з витягу з ЄРДР (а.с.18) та заяви вбачається, що злочин, на думку заявника, було вчинено в результаті незаконного проведення обшуку у володінні ОСОБА_12 , а не безпосередньо ОСОБА_5 .

Тобто, відомості до ЄРДР внесено за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, який є службовим та посягає не на інтереси конкретної особи, а у вчинений сфері службової та професійної діяльності, основним безпосереднім об`єктом якого є правомірна діяльність державних органів та їх авторитет.

Доказів завдання ОСОБА_5 моральної, фізичної або майнової шкоди суду не надано.

Тому, відсутні підстави для визнання його потерпілим в рамках даного кримінального провадження.

Отже, постанова слідчого є законною та обґрунтованою, тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.55, 93, 223-275, 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 про скасування Постановм слідчого в ОВС СВ Прокуратури Сумської області ОСОБА_3 від 11.08.2014 року у кримінальному провадженні №0000174 відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1