У Х В А Л А

Справа № 183/7790/15

№ 1-кс/183/1203/15

17 грудня 2015 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчої слідчого відділення Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, розлученого, маючого середньо - технічну освіту, проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:

- 19.06.1996 р. Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 42, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з відстрочкою виконання вироку строком на 1 рік.

- 08.12.1998 р. Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 144, ст. 42, ст. 43 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

- 18.01.2005 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців.

- 24.10.2006 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі. 02.02.2007 Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області змінено 3 роки позбавлення волі.

- 24.12.2009 р. П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України - 2 роки 1 місяць позбавлення волі. 24.01.2012 року звільнений по відбуттю покарання

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 289 КК України,

встановив :

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 15.12.2015 р. близько 12 год. 50 хв., маючи при собі предмет схожий на бойовий пістолет марки «Макарова», знаходився поблизу будівлі відділення банку «Кредит Дніпро», розташованого по вул. Радянській 30 м. Новомосковська Дніпропетровської області, де в цей момент по вигаданому приводу, в нього виник умисел, направлений на здійснення хуліганства і він близько 12 год. 55 хв., в присутності громадян, діючи умисно дістав предмет, схожий на бойовий пістолет марки «Макарова» та не звертаючи уваги на скупчення громадян направив пістолет в сторону будівлі відділення банку «Кредит Дніпро», та діючи із хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій здійснив один постріл з пістолета.

15.12.2015 р. близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_6 , знаходився поблизу будинку №39 по вулиці Радянській міста Новомосковська, де діючи умисно дістав предмет, схожий на бойовий пістолет марки «Макарова» та не звертаючи уваги на громадян направив пістолет в сторону будинку №39 по вул. Радянській м. Новомосковська Дніпропетровської області, та діючи із хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, здійснив один постріл з вказаного пістолета.

15.12.2015 р. близько 13 год. 32 хв. ОСОБА_6 знаходячись поблизу будинку №39 по вул. Радянській м. Новомосковська Дніпропетровської області, побачив невідомого йому раніше чоловіка за кермом автомобіля марки «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 , та у нього виник злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння автомобілем, який належить ОСОБА_7 . Підійшов до дверей водія автомобіля, де в цей час за кермом знаходився його власник ОСОБА_7 , який відчинив дверці автомобіля та поцікавився, чому раніше йому незнайомий ОСОБА_6 заходиться поблизу його автомобіля. В цей час ОСОБА_6 , дістав предмет, схожий на бойовий пістолет марки «Макарова» та направив його в сторону ОСОБА_7 вимагаючи від нього пересісти на пасажирське сидіння в салоні автомобіля. В свою чергу, ОСОБА_7 , приймаючи погрозу від ОСОБА_6 , як реальну, злякавшись за своє життя та здоров`я, пересів на пасажирське сидіння в салоні автомобіля марки «Опель Вектра», а ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, погрожуючи ОСОБА_7 предметом, схожим на бойовий пістолет марки «Макарова», незаконно заволодів автомобілем марки «Опель Вектра», та з місця скоєння злочину втік, розпорядившись майном ОСОБА_7 на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток останньому.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, та за ч. 3 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, якщо дії завдали великої матеріальної шкоди.
17.12.2015 р. кримінальне провадження за №0002878 було об`єднана з кримінальним провадженням за №0002880 та присвоєно єдиний номер №0002878.

Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенню підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідча ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 , яке підтримала, мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінальних правопорушень обґрунтованою. Про наявність ризиків, передбаченого п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинив до цього правопорушення передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, є особою раніше судимою, на шлях виправлення не став. Тому ніякий запобіжний захід крім тримання під вартою обрати не можливо, просить обрати запобіжний захід на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_6 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, та щиро кається.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала заявлене слідчою клопотання, та просила задовольнити його, оскільки на її думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України та вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 вказав, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_6 має постійне місце проживання і своєчасно буде з`являтися до слідчого, ризики вказані слідчою в клопотанні нічим не підтверджуються, тому слід обрати запобіжний захід домашній арешт.

Дослідивши обставини справи, наявність ризиків, вказаних у клопотанні суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчої про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії".

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції), суд вважає обґрунтованим висновок слідчого про необхідність обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжких кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 289 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 є особою раніше судимою, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність в Новомосковському міськрайонному суді кримінального провадження за його обвинуваченням за ч. 2 ст. 289 КК України, по якому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід особисте зобов`язання, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, що в свою чергу дає суду підстави вважати, що він, перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тяжкість покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, тому суд враховує, що перебування на волі ОСОБА_6 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Ці ж самі підстави є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Суд встановив відсутність ризиків передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідча посилалася у клопотанні, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені і є, на думку суду, припущенням слідчої без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків.

Суд не зазначає розміру можливої застави, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

клопотання слідчої ОСОБА_5 задовольнити та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів до 13 год. 00 хв. 14 лютого 2016 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ізолятора тимчасового утримання Новомосковського відділу поліції головного управління поліції у Дніпропетровській області та начальнику Дніпропетровського слідчого ізолятора №3.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя