У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5711/15

№ 1-кп/183/680/15

29 вересня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянув у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000363 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мікішово Карагайського району Пермської області, громадянина України, освіта середньо - технічна, не одруженого, солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 , не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в :
12 лютого 2015 року на підставі Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року ОСОБА_4 призвано за мобілізацією до Збройних Сил України.

12 лютого 2015 року наказом № 35 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду курсанта 3 навчального взводу 4 навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .

За наведених обставин, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» статті 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У відповідності до нової редакції статті 407 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини» опублікованої у журналі Голос України від 04.03.2015 № 39, солдат ОСОБА_4 вчинив злочини в умовах особливого періоду.
Однак, 28 квітня 2015 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , самовільно залишив розташування військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

27 серпня 2015 року солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до Конотопського ОМВК, внаслідок чого злочин було припинено.

Таким чином, 28 квітня 2015 року солдат ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби, в умовах особливого періоду по 27 серпня 2015 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Суд, вислухавши думку прокурора, прийшов до наступних висновків.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Абзацом 2 частини 6 статті 284 КПК України передбачено, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Так, відповідно лікарського свідоцтва про смерть №395 від 04.09.2015 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та причиною смерті якого стало навмисне самоушкодження, що дає суду підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 284, абз. 2 ч. 6 ст. 284 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Кримінальне провадження №0000363 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1