Справа № 465/4352/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/182/15 Доповідач: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА
попереднього розгляду
24 листопада 2015 року суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , провівши попередній розгляд апеляційної скарги прокурора прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_4 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 21.09.2015 року відносно ОСОБА_5 , засудженого по ч. 1 ст. 309 із застосуванням п.3 ч.1 ст. 49 КК України на підставі ст.. 7-1 КПК України (в редакції 1960 р.) та по ч.2 ст. 187 КК України,

встановив:
вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та звільнено його від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, провадження у справі в цій частині закрити на підставі ст.7-1 КПК(в редакції 1960 р.) України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності .

Також визнано ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання згідно з вироком Залізничного районного суду м. Львова від 31.05.2005р., а саме 1 місяць, та призначено покарання у вигляді 7 (семи) років 1(одного місяця) позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання згідно з вироком Сихівського районного суду м.Львова від 13.06.2014р., а саме 1 місяць, та остаточно засуджено ОСОБА_5 до позбавлення волі строком на 7(сім) років 2(два) місяці з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено - взяття під варту.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 21.01.2008р., тобто з часу фактичного затримання. У строк відбування покарання ОСОБА_5 зараховано строк перебування під вартою з моменту фактичного затримання з 21.01.2008р. по дату звільнення з місць позбавлення волі 21.02.2013р. та строк перебування ОСОБА_5 під вартою - з моменту затримання з 09.04.2014р.

Цивільний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 7943 гривень - залишено без розгляду.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

На даний вирок прокурором прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_4 подано апеляцію, в якій вона просить вирок Франківського районного суду м. Львова від 21.09.2015 стосовно ОСОБА_5 змінити у зв`язку із неправильним застосуванням кримінального закону. Виключити із резолютивної частини даного вироку рішення про визнання винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, і закриття на підставі ст. 7-1 КПК України (в редакції 1960 р.) у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності, а в решті вирок щодо ОСОБА_5 залишити без змін. На підставі ст.ст. 7і, 248 КПК України (в редакції 1960 р.) ухвалити постанову про закриття справи відносно ОСОБА_5 в частині вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який не заперечив щодо повернення справи в суд першої інстанції перевіривши матеріали справи, вважаю, що така підлягає поверненню в суд першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 359 КПК України (в редакції 1960 р.), справа повертається суду першої інстанції у випадку, якщо суд першої інстанції прийняв апеляцію, яка не відповідає вимогам ч. 1 ст. 350, ст. 351, ст. 352 цього Кодексу, - для виконання вимог, передбачених ст. ст. 353 чи 354 цього Кодексу (в редакції 1960 р.).

Як вбачається, у матеріалах кримінальної справи наявна апеляційна скарга прокурора, котра не відповідає вимогам ст. 350 КПК України (в редакції 1960 р.) щодо змісту апеляції, оскільки прохальна частина апеляції містить вимогу, яка суперечить положенням ст. 366 КПК України(в редакції 1960 р.).

Так в прохальній частині апеляційної скарги прокурор просить ухвалити постанову про закриття справи відносно ОСОБА_5 в частині вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Однак суд апеляційної інстанції не вправі ухвалювати такі рішення.

Крім цього, суд першої інстанції не виконав вимог ст. 88 КПК України (в редакції 1960 р.) щодо повідомлення учасників процесу про виготовлення протоколу судового засідання, внаслідок чого порушено право сторін подавати на нього зауваження з приводу допущеної неправильності або неповноти.

Також в матеріалах справи відсутній протокол судового засідання та журнал судового засідання від 12.10.2015р., в якому, згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 12.10.2015 р., вирішувалось питання виправлення описок у вступних частинах журналів судових засідань від 11.12.2014р. та 25.12.2014р.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, вважаю, що дану справу необхідно повернути в суд першої інстанції для виправлення вказаних вище недоліків.

Керуючись ст. 357, 359 КПК України(в редакції 1960 р.)

постановив:
справу за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_4 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 21.09.2015 року відносно ОСОБА_5 повернути Франківському районному суду м. Львова для виконання вимог ст. ст. 88, 350 КПК України (в редакції 1960 року).

Cуддя апеляційного суду
Львівської області ОСОБА_2 .