Справа №: 398/2959/14-к
УХВАЛА
Іменем України
"19" жовтня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката Москаленка,

представника потерпілого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003700 від 05.10.2013 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Олександрії Кіровоградської області, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою; АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

18.07.2010 року близько 02:15 ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля будинку № 98 по пр. Леніна в м.Олександрії, де в цей час перебував його знайомий ОСОБА_5 . На ґрунті особистих неприязних відносин, між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 висловився на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою.

Діючи з мотивів помсти, ОСОБА_6 маючи умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, пішов додому до квартири АДРЕСА_2 , де взяв з квартири кухонну сокиру та повернувся до потерпілого ОСОБА_5 тримаючи в руці кухонну сокиру для обробки м`яса. Підійшов до сидячого на лавці ОСОБА_5 , усвідомлючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх, умисно наніс один удар лезом сокири в ліву тім`яну частину голови, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку 1 ступнею, які згідно висновку судово медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я на термін від 6 до 21 доби та відкритого перелому зовнішньої пластини лівої тім`яної кістки, які відповідно до висновку судово медичної експертизи № 1035 від 01.12.2010 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.

Захисником оголошено клопотання, яке підтримане обвинуваченим ОСОБА_6 про закриття кримінальної справи у зв`язку з закінченням строків давності, де зазначене, що відповідно до ч.1, 3 ст.12 КК України та згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, суд вправі звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити з підстав, передбаченої п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Крім того, обвинувачений пояснив, що визнає свою вину у вчиненому злочині повністю та визнає позов в частині стягнення матеріальної шкоди, але щодо стягнення з нього моральної шкоди, то в цій частині позов не визнає.

Судом ОСОБА_6 роз`яснено наслідки закриття кримінальної провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ч. 1 ст.49 КК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з підстав вказаних в клопотанні, питання щодо цивільного позову залишає на вирішення суду.
Потерпілий заперечує щодо задоволення клопотання та просить задовольнити його позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2 146,80 грн. та моральної шкоди в розмірі 60 000 грн.
Представник потерпілого також вказав, що заперечує щодо задоволення клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, пов`язуючи свою думку з тим, що він з потерпілим розраховували, що буде задоволено їх клопотання щодо призначення комісійної судово медичної експертизи, в зв`язку з чим в подальшому буде змінено кваліфікацію дій обвинуваченого. Просить позов заявлений потерпілим з врахуванням додаткового обґрунтування задовольнити повністю.
Заслухавши думку осіб, які приймають участь у судовому провадженні, суд приходить до наступного.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 2 та п.14 постанови Пленуму Верховного Суду «Про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року при вирішенні такого питання, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні.
Обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у інкримінованому йому злочині повністю, не оспорює фактичних обставин справи.
Відповідно до ч., ч.1, 3 ст. 12 КК України злочин у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.49 КК України. особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням давності є обов`язковим для суду.
Виходячи з фактичних обставин, так як вони викладені в обвинувальному акті, на час судового розгляду сплинув, передбачений п. 3 ч. 1 ст.49 КК України п`ятирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди ОСОБА_6 на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та визнання ним вини, приходить до висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України. у зв`язку з закінченням строків давності, а провадження по справі закриває.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.3 ст.129 КПК України, у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
Частина 6 ст.9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, а саме - безпосередність дослідження показань і документів.
Оскільки судом досліджувались докази на підтвердження позовних вимог потерпілого, тому суд вважає, що можливо вирішити вимоги по цивільному позову заявленого потерпілим.
Відповідно до вимог ст..1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч. 3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , які проявилися в умисному заподіянні ним середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , що спричинило тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу, останньому була завдана матеріальна шкода, яка виявилася в витратах в період знаходження його на лікуванні, оскільки його родичами придбавались медикаменти на загальну вартість 2 146,80 грн., що також визнається обвинуваченим у зв`язку з чим, на користь потерпілого ОСОБА_5 підлягає стягненню завданий матеріальний збиток на загальну суму 2 146,80 грн.

Крім того потерпілому ОСОБА_5 була завдана моральна шкода внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , виходячи з характеру, обсягу та глибини заподіяних йому душевних страждань і переживань, вимушених змін у його житті, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану здоров`я, яка підлягає відшкодуванню на користь потерпілого в розмірі - 50 000 грн., суд вважає, що такий розмір моральної шкоди буде в повній мірі відповідати принципам розумності, виваженості і справедливості.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.1 ч.2 ст. 284, ч.5 ст.128 КПК України, п.3 ч.1 ст.49 КК України, - суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.122 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закрити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 - 2 146,80 грн. у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: