Справа № 1/2506/122/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1
секретаряОСОБА_2
за участі прокурораОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого директором ТОВ Чернігівські вікна, раніше не судимого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 працюючи директором TOB Чернігівські вікната будучи його керівником, тобто службовою особою, обіймаючи посаду, пов'язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків, маючи виключне право розпоряджання грошовими коштами підприємства, за період з листопада 2008 року по вересень 2010 року умисно та безпідставно не виплачував заробітну плату працівнику даного підприємства ОСОБА_6 (звільнена з роботи 15.09.2010 р.) в звязку з чим виникла загальна заборгованість перед останньою на суму 14047,72 грн., чим порушив права громадян України на заробітну плату, передбачені ст. 43 Конституції України, та вимоги ст.ст. 15,24 Закону України Про оплату праці і ст. 97,115 КЗпП України, згідно яких оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, а всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Достовірно знаючи, що у підприємства існує заборгованість з виплати заробітної плати перед працівником ОСОБА_6, за період з листопада 2008 року по вересень 2010 року в сумі 14047, 72 грн., а саме в листопаді 2008 року в сумі 309, 18 грн., в грудні 2008 року в сумі 1230, 37 грн., в січні 2009 року 1229, 10 грн., в лютому 2009 року 1229, 10 грн., в березні 2009 року 1229, 10 грн., f і у 2009 року 815, 61 грн., в травні 2009 року в сумі 815, 61 грн., в червні 2009 року 815, 61 грн., в липні 2009 року 815. 61 грн., в серпні 2009 року 815, 61 грн,, в вересні 2009 року в сумі 815, 61 грн., в жовтні 2009 року в сумі 815, 61 грн., в листопаді 2009 року в сумі 311, 41 грн., в грудні 2009 року в сумі 311,44 грн., в січні 2010 року 405, 53 грн., в лютому 2010 року в сумі 421, 51 грн., в березні 2010 року в сумі 421, 51 грн., в квітні 2010 року в сумі 428, ЗО, в травні 2010 року в сумі 428, 30 грн., в червні 2010 року в сумі 428,30 грн., в липні 2010 року в сумі 430, 24 грн., в серпні 2010 року в сумі 430, 24 грн. та в вересні 2010 року в сумі 726, 07 грн. маючи реальну можливість її виплатити, безпідставно не виплачував заборгованість з заробітної плати більше ніж за один місяць і незважаючи на існування такої заборгованості умисно, грошові кошти в сумі 1236,6 тис. грн., які надійшли на розрахунковий рахунок підприємства за період з квітня 2009 року по грудень 2010 року ОСОБА_4 В.В витрачав на розрахунки з кредиторами, постачальниками та підрядниками та на інші цілі в звязку з господарською діяльністю.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину у предявленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 175 КК України та цивільний позов потерпілої визнав повністю, підтвердив обставини справи та пояснив, що заборгованість по заробітній платі виникла в звязку з дебіторською заборгованістю що існувала на той час. Кошти на рахунок підприємства в період заборгованості по заробітній платі дійсно надходили однак були використані на виконання договірних зобовязань. У скоєному розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ст. 299 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються з учасників процесу.

Враховуючи свідчення підсудного ОСОБА_4 і те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що його умисні дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 175 КК України як безпідставна невиплата заробітної плати більш ніж за один місяць.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного: його вік, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні одну неповнолітню дитину та батьків пенсіонерів, враховуючи обставину, яка помякшує покарання підсудного - щире каяття за відсутністю обставин, які обтяжують покарання і вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання з прийняттям рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для попередження нових злочинів.

Враховуючи вище перелічені обставини, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням особи підсудного суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 69 КК України і не призначати підсудному додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

З урахуванням матеріалів справи, суд вважає, що позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Речові докази - документи, що відображають рух грошових коштів за період з 01.04.2009 року по 01.12.2010 року по рахунку № 2625 ТОВ Чернігівські вікна, залишити при справі (т.1 а.с.201-214).

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік з застосуванням ст. 69 КК України без призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Мірою запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 14047 грн. 72 коп..

Речові докази - документи, що відображають рух грошових коштів залишити при справі.

Накладений арешт згідно постанови від 24.01.2011 року на транспортний засіб ГАЗ 33023 (2006), синій № дв. 7201, № куз. 1707, що належить ОСОБА_4 - скасувати.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з наступного дня після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1