Справа № 1-630/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2011 року

Рівненський міський суд

в складі:

головуючого судді - Ореховської К.Е.

при секретарі - Ковальчук В.В.

з участю прокурора - Костюка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу протокольної форми досудової підготовки матеріалів про злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_4,не працюючої, вдови, раніше не судимої, -

встановив:

21 березня 2011 року ,близько 22 год.,перебуваючи в приміщенні кафе «Амур»,що по вул. Соборна, 264 в м.Рівне, маючи умисел на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_2,з корисливих мотивів,шляхом обману останнього,заволоділа його мобільним телефоном марки «Нокія Н 72» вартістю 465,45 грн.,чим спричинила останньому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Будучи допитаною в якості підсудної, ОСОБА_1 повністю визнала вину по обставинам зазначених у вироці . Суду показала, що 21.03.2011 року близько 19 год. 00 хв. вона зустрілася зі своєю подругою ОСОБА_3 поблизу кафе «Амур». Вони пішли у вищевказане кафе, де сіли за столик, замовили спритні напої (горілку та пиво) та почали їх розпивати. Коли вони сиділи за столиком до них підійшов хлопець її віку та спитав чи можна біля них присісти. Вони погодились і він сів разом з ними. Хлопець назвався ОСОБА_2. Вони почали з ним спілкуватись. Під час спілкування ОСОБА_2 дістав свій мобільний телефон марки та увімкнув музику, яку вони слухали. Тоді вона вирішила шляхом обману заволодіти даним мобільним телефоном. Для цього вона попросила у нього телефон, щоб скинути музику, на що він погодився і дав їй телефон. Скинувши музику на свій телефон, вона повернула ОСОБА_2 його телефон. Після цього ОСОБА_3 пішла додому, оскільки в неї є малолітня дитина. Через кілька хвилин до них під'їхала її подруга ОСОБА_4, яка сіла до них за столик. Під час перебування в кафе вона кілька разів просила в ОСОБА_2 мобільний телефон, щоб зателефонувати ОСОБА_3 чи скинути музику, а потім його йому повертала, щоб таким чином приспати його увагу. Близько 22 год. 00 хв. Петро встав, щоб піти до бару в цей момент вона знову попросила у нього телефон, щоб зателефонувати. Він погодився та дав їй телефон, а сам направився до бару. Вона непомітно для ОСОБА_4 заховала телефон до кишені та запропонувала їй поїхати до їхнього знайомого Олега, ОСОБА_4 погодилась, вони вийшли з кафе та пішли на маршрутне таксі. Наміру повертати телефон ОСОБА_2 вона не мала, залишила собі в користування. Телефон вона вимкнула, а сім-карту викинула. 05.04.2011 року її знайшли працівники міліції та вилучили у неї мобільний телефон марки , яким вона заволоділа в ОСОБА_2. У вчиненому щиро розкаюється, просить врахувати її каяття при обранні покарання.

В силу ч.ч.2,3 ст.299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому підсудна, розуміє наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку.

Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності її позиції у суду немає.

Вина підсудної у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження в суді. Злочинні дії підсудної ОСОБА_1 суд кваліфікує згідно чинного законодавства за ст.190 ч.1 КК України, як шахрайство ,тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

Визначаючи вид та міру покарання підсудній, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу підсудної , характеризуючи її дані, а повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, як помякшуючі покарання підсудної обставини. Обтяжуючою покарання підсудної обставиною суд не вбачає.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових її злочинів призначення покарання в межах санкції статті у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 445, 446 КПК України , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину за ч.1 ст.190 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обрати у вигляді підписки про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської області через місцевий суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: