Справа № 199/2076/14-к
УХВАЛА

18 березня 2014 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, українця, освіта неповна середня, холостого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , який підозрюється в тому, що 14.03.2014 близько 21:25 години він, будучи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок раптово виниклого злочинного наміру на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, знаходячись біля магазину «АТБ», розташованого за адресою: місто Дніпроптеровськ, вул. Передова, діючи з хуліганських спонукань, достовірно знаючи, що поширена ним інформація неправдива, усвідомлюючи, що таке повідомлення викликає обстановку страху та паніку у населення, порушуючи громадську безпеку, зі свого мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 здійснив дзвінок на спеціальну лінію « 102» і повідомив, що приміщення магазину «АТБ», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 заміновано. Після надходження повідомлення від ОСОБА_5 про мінування проведена перевірка приміщення вищевказаного магазину та прилеглої території. Під час перевірки наявність вибухових пристроїв та речовин не виявлено.

14.03.2014 даний факт внесений до ЄРДР за № 0000590, правова кваліфікація: ч. 1 ст. 259 КК України.

Про підозру ОСОБА_5 повідомлено 15.03.2014.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 просили задовольнити клопотання та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Підозрюваний ОСОБА_5 вважав за непотрібне застосовувати до нього запобіжний захід, заявивши про повне визнання своєї вини у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , вважаю необхідним відмовити в задоволенні клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, клопотання та матеріали, надані слідчим ОСОБА_4 , не містять доказів, які би обґрунтовували необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу, а саме: слідчий належними доказами не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 , внаслідок яких необхідно застосувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України; формально зазначивши в клопотанні про існування ризиків, передбачених п.п. 1), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий і прокурор в судовому засіданні обґрунтовано не довели про наявність достатніх підстав вважати, що дійсно існує хоча б один із зазначених слідчим ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і не навели належних доказів, які обґрунтовують існування таких ризиків.

Зокрема, слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_5 з`являється на всі її виклики до слідчого відділу і підстав для примусового приводу підозрюваного на цей час не було. Підозрюваний ОСОБА_5 заявив, що він повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, щиро кається у цьому і сприяє слідчому в розкритті злочину.

У зв`язку з цим слідчий суддя критично оцінює доводи слідчого в клопотанні про те, що ОСОБА_5 постійно зловживає алкогольними напоями і в побуті веде себе агресивно, оскільки до клопотання не долучено об`єктивних медичних даних з цього приводу, відомостей від лікаря нарколога або документів про притягнення підозрюваного до адміністративної відповідальності за відповідні правопорушення, якщо такі мали місце взагалі.

Також слідчий суддя критично оцінює і долучену до клопотання копію протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , з якого слідує, що свідок пояснювала про те, що її племінник ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного доходу, зловживає алкогольними напоями і в побуті веде себе агресивно. Дана копія протоколу допиту свідка є неналежним доказом існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки слідчий і прокурор не заявляли клопотання про допит даного свідка в судовому засіданні, покази якого могли бути відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України заслухані в судовому засіданні при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, враховуючи і те, що:

- не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених КПК України (ч. 2 ст. 23 КПК України);

- свідок зобов`язаний давати показання слідчому судді (ч. 3 ст. 95 КПК України);

- суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Крім того, на момент розгляду клопотання слідчому судді не надані матеріали, передбачені ст. 178 КПК України, які б надавали можливість оцінити в сукупності обставини щодо: стану здоров`я підозрюваного, міцності його соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, репутації підозрюваного, наявності або відсутності судимостей, враховуючи те, що зі слів ОСОБА_5 він раніше не судимий і вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проте тяжкість злочину не є визначальною обставиною, що враховується при обранні запобіжного заходу, оскільки відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя оцінює не тяжкість злочину, а тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення взагалі, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Враховуючи, що прокурор в судовому засіданні довів наявність обставини, передбаченої п. 1) ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, вважаю можливим на підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176, 177, 178, 179, 181, 186, 193, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1