Провадження №
Єдиний унікальний № 1-155/11
ВИРОК

Іменем України

18 квітня 2011 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., при секретарі Іценко Ю.О., з участю прокурора Сухоноса А.3.^потерпілої ОСОБА_1, авдоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, Т2.07.1982 року народження, уродженця та фактично проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні має 3-х малолітніх дітей, працюючого покрівельником м»якихпокрівель заводу «Пожспецмаш», раніше судимого:

26.12.2002р. Прилуцьким районним судом за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 186, ст.ст. 70, 75, 76 КК України до - 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

28.05.2004р. Прилуцьким міськрайонним судом за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України до - 5 років 6 місяців позбавлення волі;

05.11.2009р. Прилуцьким міськрайонним судом за ч.2 ст.186, ст.69, 71 КК України до 1 рік 7 місяців виправних робіт з відрахуванням із заробітної плати 10 % в дохід держави,

за ч.1 ст.129, ч.2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.06.2010 року близько 10 год. 00 хв. підсудний ОСОБА_3 за місцем свого проживання у квартирі № 11, що по вул. Миру, 69 в смт. Ладан Прилуцького району, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на грунті неприязних відносин, розпочав сварку зі своєю дружиною ОСОБА_1, під час якої, тримаючи у "своїх руках ніж та махаючи таким перед останньою задів лезом її ногу, при цьому висловлював в адресу ОСОБА_1 погрози вбивством, які вона сприймала, як реальні та конкретні, боячись за своє життя.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду від 05.11.2009р. ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст.186 ст.ст. 69, 71 КК України до 1 року 7 місяців виправних робіт, з відрахуванням 10% із заробітку в дохід держави. 26.11.2009р. ОСОБА_3 було поставлено на облік до КВТ Прилуцького району, але за викликами до КВІ він добровільно не з'являвся., а тому його доставлено до КВІ шляхом приводу, де було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання згідно ч.2 ст.389 КК України, і 1.01.2010р. ОСОБА_3 була встановлена явка на реєстрацію до КВІ Прилуцького району в перший понеділок кожного місяця. На протязі з квітня по травень 2010 року ОСОБА_3 неодноразово (три рази) притягувався до адміністративної відповідальності із накладенням адмінстягнень та йому письмово оголошувались попередження про недопущення в подальшому порушень порядку та умов відбування покарання. 02.08.2010р. ОСОБА_3 зобов язаний був зявитися на реєстрацію до КВІ Прилуцького району, але не з'явився, бо не вважав за потрібне.

У судового засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину за пред»явлєним обвинуваченням визнав повністю та пояснив, що 28.06.2010р. близько 10 год. ранку, після того як вжив алкогольні напої, повернувся додому та перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння. між ним та дружиною почалася сварка на грунті неприязних відносин. Під час якої махаючи кухонним ножем перед дружиною ОСОБА_1 ударив її лезом по нозі. Деталі того ранку чітко не нам ятає, бо був п»яним, але в адресу потерпілої виражався нецензурними

слова та кричав, що заріже. З приводу ухилення від відбування виправних робіт пояснив, що після засудження його було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від такого. Його дійсно неодноразово притягували до адмінвідповідальності та попереджали про недопущення в подальшому порушення порядку та умов відбування покарання. 02.08.2010р. він не зявитися на реєстрацію до КВІ Прилуцького району, бо не вважав за потрібне, оскільки проводилося відрахування із його зарплати. Винним себе визнає повністю та розкаюється в скоєному.

Потерпіла ОСОБА_1 у суді підтвердила, що чоловік неодноразово її бив на очах у малих дітей, які як і вона його бояться. Так, 28.06.2010р. близько 1.0-ї години, чоловік - .повернувся додому у стані алкогольного спяніння, намагався битися, а потім схопивши кухонного ножа, виражаючись в її адресу нецензурними словами та виказуючи погрози, що заріже,-ударив-левом ножа в задню верхню частину лівої ноги. Потерпіла дуже злякалася та погрози ОСОБА_3 сприйняла реально, так як думала, що він дійсно може її зарізати. Вона забравши дитину втекла та пішла в лікарню, де їй надали першу медичну допомогу. Потерпіла вважає суворо покарати підсудного, бо він постійно погрожує та бє її.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила, що працюючи інспектором КЗІ, починаючи з 26.11.2009р. на обліку перебуває підсудний ОСОБА_3, який добровільно не зявлявся до інспекції. До нього був застосований привід та підсудного неодноразово повідомляли під розпис про умови та порядок відбування виправних робіт і можливість настання кримінальної відповідальності в разі порушення порядку перебування на обліку в КВІ, при цьому письмово було попереджено про недопущення в подальшому порушення порядку та умов відбування покарання. Проте, 02.08.201 0р. ОСОБА_3 знову без поважних причин, не зявився на реєстрацію до КВІ Прилуцького району, після чого було внесено відповідне подання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбуття покарання.

Крім особистого визнання вини за предявленим обвинуваченням, показами потерпілої та свідка вина підсудного підтверджується:

заявою потерпілої ОСОБА_1 (а.с. 5); висновком експертизи холодної зброї (а.с. 17-20); поданням інспектора КВІ Прилуцького району Малошевич О.Ю., вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.11.2009р. за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 186, ст.69, 71 КК України до 1 року 7 місяців виправних робіт з відрахування із заробітної плати 10 % в дохід держави, приводами, поясненнями, підписками, постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, попередженнями, постановами про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 50-70); висновком судово-психіатричної експертизи (а.с. 98-101).

За таких обставин, оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_3 в частині погрози вбивством ОСОБА_1 правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.1 ст. 129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Його ж підсудного умисні дії в частині ухилення від покарання, не повязаного з позбавленням волі, правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч,2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування виправних робіт особою, засудженою до цього покарання.

Щире каяття, сприяння розкриттю злочину суд визнає обставинами, що пом»якшують покарання підсудного. ,

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного спяніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є невеликої тяжкості, особу винного, як таку, що негативно характеризується за місцем проживання (а.с. 111, 113), раніше неодноразово судимий і знову вчинив злочин та ухиляється від відбування покарання (а.с. 115, 117, 120-127), страждає хронічним алкоголізмом і потребує лікування від такого (а.с. 109), у той же час має трьох малолітніх дітей (а.с. 90-91) та хворобливий стан здоров»я (а.с. 98-101), займається суспільно-корисною працею.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку за необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 повинно бути обране покарання в межах санкцій інкримінованих йому статтей у вигляді обмеження волі згідно вимог ст.ст. 70, 71, 72 КК України, за сукупністю злочинів, вироків із розрахунку одному дню ^обмеження волі відповідає три дні виправних робіт, оскільки менш суворий вид покарання буде малоефективним.

Судові витрати по»язані з проведенням судової експертизи, згідно ст. 93 КПК України підлягають.стягненню із засудженого в розмірі 206,40 грн. (а.с. 20).

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.81 КПК України. -

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання за:

- ч.І ст.129 КК України - 1 рік обмеження волі;

- ч.2 ст.389 КК України - 1 рік 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч.І ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити покарання засудженому ОСОБА_3 - 1 рік 8 місяців обмеження волі.

Згідно вимог ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати покарання невідбуте засудженим за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 05.11.2009 року за ч.І ст. 186, ст.69, 71 КК України до 1 року 7 місяців виправних робіт з відрахування із заробітної плати 10 % в дохід держави, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання, за сукупністю вироків, у вигляді - 1 (один) рік 10 місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 18 квітня 2011 року.

Речовий доказ - ніж з металевим руківям чорного кольору, що зберігається в камері схову речових доказів Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області - знищити (квитанція № 011393 від 05.08.2010р.) - а.с. 22-23.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 206 (двісті шість) грн. 40 коп. - судових витрат, пов»заних із проведенням судової експертизи.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу змінити негайно із залу суду з підписки про невиїзд на взяття під варту в Чернігівському слідчому ізоляторі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення даного вирока, а засудженим - з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: