Справа № 156/1054/15-к Провадження №11-кп/773/65/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іваничівського районного суду від 27 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , неодружений, освіта повна загальна середня, непрацюючий, раніше судимий вироком Печерського районного суду міста Києва 13 жовтня 2014 року за ч. 1 ст. 190 КК України, покарання призначено у виді штрафу в розмірі 850 грн., засуджений за:
- ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнено повністю. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 11637 (одинадцять тисяч шістсот тридцять сім) грн. у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнено повністю. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 10116 грн. (десять тисяч сто шістнадцять) грн. у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишено попередню домашній арешт.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 491,04 грн. за проведені експертизи.
Вирішено питання про речові докази.
Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд

В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 01 серпня 2015 року близько 01 год. переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, через незачинене вікно проник у ресторан ГРК « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в с. Литовеж Іваничівського району, де із металевого сейфа, що перебував у кабінеті № 132 таємно викрав кошти у сумі 100 дол. США та 9476 грн., які належали ОСОБА_10 .
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_7 завдав ОСОБА_10 збитків на загальну суму 11637 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, 1 серпня 2015 року близько 06 год. через незачинене вікно проник у ресторан ГРК « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за вище вказаною адресою, де із барної стійки, яка належить ОСОБА_11 таємно викрав 2,4 л. віскі «Чіва Рігел», 0,6 л. коньяку «Арарат», 1,9 л. лікеру «Малібу», чим заподіяв потерпілій шкоди на загальну суму 5077 грн.
Крім того, в ніч з 9 серпня 2015 року на 10 серпня 2015 року ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, повторно, через незачинені двері проник у вище зазначений ресторан ГРК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » де з барної стійки, яка належить ОСОБА_11 таємно викрав алкогольні напої, зокрема: 1 л. рому «Бакарді», 6,2 л. рому «Капітан Морган», 450 мл. Віскі «Чівас Рігел», а також тютюнові вироби: 18 пачок цигарок «Мальборо», 26 пачок цигарок «Монте Карло», 21 пачку цигарок «Парламент», 11 пачок цигарок «Честерфілд» та 6 пачок цигарок «Кент».
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_11 збитки на загальну суму 5039 грн.
А всього, ОСОБА_7 викрав майна та грошових цінностей потерпілих на загальну суму 21753 грн., з яких ОСОБА_10 заподіяв збитків на суму 11637 та ОСОБА_11 на суму 10116 грн..
Обвинувачений в своїй апеляції, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, просить вирок щодо нього змінити, застосувати ст.75 КК України та звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку. Вказує на те, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано пом`якшуючі обставини, а саме: збіг тяжких обставин, молодий вік, часткове відшкодування збитків, щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок в частині обрання покарання стосовно ОСОБА_7 змінити, застосувати ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який апеляційні скарги підтримав, думку прокурора та представника потерпілих, які апеляційні скарги заперечили, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, підтверджуються зібраними в справі доказами і ніким не оспорюються.

Діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оскаржується.

Твердження обвинуваченого та захисника в апеляційних скаргах про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Статтею 75 КК України встановлено, що якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбуття покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбуття покарання з випробовуванням.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання, судом враховано характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких, особу винного, який характеризується позитивно, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, те, що завдані збитки в повній мірі не відшкодовані. Також судом взято до уваги, що ОСОБА_7 раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, знову вчинив корисливий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому прийшов до вірного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для скасування вироку з мотивів, зазначених в апеляційних скаргах, та враховуючи висновки суду апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які обвинувачений та захисник вказують в поданих апеляційних скаргах.

Твердження захисника та обвинуваченого про те, що суд безпідставно не відніс та в повній мірі не врахував обставин, що пом`якшують покарання, а саме: збіг тяжких обставин, молодий вік, часткове відшкодування збитків, щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, не заслуговують на увагу, так як призначене покарання є мінімальним покаранням у вигляді позбавлення волі, передбаченим санкцією відповідної статті Кримінального закону, що свідчить про їх врахування в повній мірі судом першої інстанції при визначенні виду і розміру покарання, призначеного обвинуваченому.

Врахувавши всі обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства шляхом призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі, а тому доводи обвинуваченого та його захисника щодо призначення покарання обвинуваченому із застосуванням положень ст.75 КК України є безпідставними.

Підстав для зміни вироку з врахуванням доводів, зазначених у скаргах, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Іваничівського районного суду від 27 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні залишити без зміни.

На підставі ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення (затримання) з 16.09.2015 року по 17.09.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 10.02.2016р.

Суддя ОСОБА_2

помічник судді ОСОБА_12