Справа №468/696/15-к 21.09.2015 21.09.2015 21.09.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000230, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, раніше судимого: 15.07.1014р. Баштанським райсудом Миколаївської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 311, ст.ст. 70, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 2 ст. 309 КК України,

за участі:

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_5

_____________________________________________________________

Провадження № 11-кп/784/529/14 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_7

Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції
Обвинуваченим ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок суду переглянути, призначивши йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно вироку суду від 22.05.2015р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_5 частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Баштанського райсуду Миколаївської області від 15.07.2014р., і остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений просив надати йому останній шанс для виправлення, врахувати тяжкий стан його здоров`я, наявність в нього старенької та хворої матері.

Обставини, встановлені судом першої інстанції
Судом першої інстанції встановлено, що 13.04.2015р. в м. Миколаєві ОСОБА_5 взяв у невстановленої особи наркотичний засіб канабіс, який привіз до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 та почав зберігати в приміщенні свого гаражу для власного вживання шляхом куріння, без мети збуту. Також, влітку 2006 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_5 зірвав листя та суцвіття з дикорослих кущів коноплі, які проростали біля ферми в с. Виноградівка. В подальшому він їх висушив, подрібнив та почав зберігати за місцем свого проживання, для власного споживання шляхом куріння, без мети збуту.

24.04.2015р. в період часу з 14 год. 10 хв. по 15 год. 30 хв. під час проведення санкціонованого обшуку на території домоволодіння, в приміщеннях господарчої споруди виявлено паперовий згорток із речовиною сіро-зеленого кольору, рослинного походження, в висушеному та подрібненому стані, схожу на коноплю. ОСОБА_5 добровільно з приміщення гаражу видав паперовий згорток зі схожою речовиною.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_5 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу з підстав викладених в ній; думку прокурора, який просив залишити вирок суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення; дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного у вироку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом, - відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений у вироку та ніким не оспорюються.

Покарання обвинуваченому призначено судом у повній відповідності з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого.

Так, з матеріалів справи вбачається (вимога про судимість на а.с. 40, копія вироку на а.с. 41-43), що ОСОБА_5 раніше судимий Баштанським райсудом Миколаївської області 15.07.2014р. за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 311, ст. 70 КК України, з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. За місцем проживання (характеристика на а.с. 44) характеризується позитивно, проживає за матір`ю (а.с. 47), до адміністративної відповідальності не притягувався, скарг, заяв на поведінку ОСОБА_5 до Мар`ївської сільради Баштанського району Миколаївської області не надходило. Згідно з повідомленням Баштанського підрозділу КВІ (а.с. 45), перебуває на обліку як особа, засуджена 15.07.2014р. до покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. З висновку Баштанської лікарсько-консультативної комісії (а.с. 46) вбачається, що ОСОБА_5 страждає на ВІЛ-інфекцію ІІІ ст., на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с. 49). Дані, які б свідчили про наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, утриманців, чи постійного джерела прибутку та місця роботи відсутні.

Санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, що в силу ч. 4 ст. 12 КК України визнається злочином середнього ступеню тяжкості.

З вироку суду вбачається, що призначаючи покарання, судом враховано, що ОСОБА_5 скоїв злочин середнього ступеню тяжкості, раніше судимий, характеризується позитивно, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що його обтяжує рецидив злочину, його байдуже ставлення до скоєного.

Відповідно до положень Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочин на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому, апеляційний суд, з врахуванням рецидиву злочину як обставини, що обтяжує покарання, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для задоволення його апеляційної скарги. Підстав для застосування до нього ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, чи застосування до ОСОБА_5 ст. 69 КК України, немає.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для зміни або скасування вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8