ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження 1кс/201/3178/2013
У Х В А Л А

10 вересня 2013 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді Галічого В.М.

При секретарі Баштаненко І.О.

За участю:

Прокурора Казанцева С.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Дніпропетровську скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого СУ ДПС у Дніпропетровській області Волошина О.О., яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ДПС у Дніпропетровській області Волошина О.О., яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. В обґрунтування заявленої скарги заявник посилалась на те, що 27 лютого 2013 року під час проведення обшуку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ангарська, 3-А, було вилучено речі та документи, та оскільки в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук прямо не передбачено вилучення зазначених речей, відповідно до ст.170 КПК України на них не було накладено арешт, просила суд зобовязати слідчого повернути тимчасово вилучене майно.

Заявник у судове засідання не зявилась, надала суду клопотання про розгляд скарги за її відсутності.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність, оскільки в ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку було прямо надано дозвіл на їх відшукання.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали скарги та надані суду матеріали кримінального провадження, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 7 ст.236 КПК України встановлено, що при обшуку слідчий, прокурор має право… оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Нормою ч.2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись також під час обшуку.

Отже частина речей та документів, а саме трудові книжки та картки на придбання дизельного палива, які були вилучені при проведенні обшуку 27 лютого 2013 року, з огляду на відсутність їх у переліку, щодо якого в ухвалі суду на проведення обшуку прямо надано дозвіл на відшукання, є тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України в сукупності з положеннями ч.5 ст.171 КПК України, встановлено порядок припинення тимчасового вилучення майна та визначено, що слідчий, прокурор мають заявити клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Виходячи з вказаного, обшук під час проведення якого були вилучені речі та документи (тимчасово вилучене майно), було проведено 27 лютого 2013 року, а обовязок, з огляду на відсутність клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчого, прокурора повернути таке майно виник наступного дня 28 лютого 2013 року.

За таких обставин суд вважає, що слідчим у кримінальному провадженні, було допущено бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобовязання припинити дію; 3) зобовязання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням вищезазначеного, а також приймаючи до уваги те, що тимчасово вилучене майно на момент розгляду скарги в суді повернуто скаржнику не було, при наявності факту порушення строку встановленого кримінальним процесуальним законом для його арешту, або повернення, суд враховуючи необхідність забезпечення дотримання органом досудового розслідування прав та свобод володільця тимчасово вилученого майна, вважає, що оскільки питання стосовно арешту вилученого майна, щодо якого не було надано дозвіл в ухвалі слідчого судді на відшукання, слідчим та прокурором порушене не було та не вирішувалося, останнє, згідно вимог закону, підлягає негайному поверненню, а скарга задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32, 168, 169, 236, 303-307, 318-380 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобовязати слідчого СУ ДПС у Дніпропетровській області Волошина О.О. повернути майно, щодо якого в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2013 року не було прямо надано дозвіл на відшукання, а саме трудові книжки та картки на придбання дизельного палива, вилучені 27 лютого 2013 року під час проведення обшуку в приміщенні за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ангарська, 3-А, у кримінальному провадженні №0000005 від 16 січня 2013 року, згідно до переліку у протоколі обшуку.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: Галічий В.М.