1-19/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Жашківський районний суд Черкаської області

21.06.2011 м. Жашків

в складі : головуючого судді - Шимчика Р.В.,

при секретарях - Середюк О.А.,

ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

з участю: прокурорів - Ковальської Л.В.,

адвокатів - ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_5 допустив порушення правил дорожнього руху України, в результаті чого загинуло дві особи, за таких обставин.

Так, 10 червня 2004 року, приблизно о 06 год. 00 хв., підсудний ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись зі сторони м.Одеса в напрямку м.Києва по автодорозі Київ-Одеса, грубо порушуючи вимоги п.п.1.2, 11.2 Правил дорожнього руху України, згідно яких в Україні встановлено правосторонній рух, не дотримуючись під час руху якнайближче до правого краю проїжджої частини дороги; вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження швидкості 50 км/год»Правил дорожнього руху, рухався із швидкістю 73 км/год; вимоги дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» Правил дорожнього руху України, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків руху і позначає межі смуг руху, виїхав на зустрічну смугу руху; вимоги 12.3 Правил дорожнього руху, згідно яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які він обєктивно спроможний виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників обїзду перешкоди перед початком зміни напрямку руху на ділянці дороги, де проводились ремонтні роботи, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де на 159 км+77.2 м допустив зіткнення з автомобілем АЗЛК-2140, д/н Г 87-98 КД, під керуванням ОСОБА_6, який рухався в зустрічному напрямку. В результаті зіткнення потерпілий ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент заподіяння і мають прямий причинний звязок з настанням смерті у вигляді: поєднаної травми голови, грудей, живота, кінцівок, яка супроводжувалась забійними ранами та саднами голови, забоєм головного мозку, крововиливами під мякі мозкові оболонки, набряком головного мозку, множинні лівобічні переломи ребер, перелом грудини, розрив лівої легені, внутрішньо плевральною кровотечею зліва, розрив селезінки, внутрішньочеревною кровотечею, крововиливи в сальнику, множинні садна тулуба, кінцівок, закритий перелом обох кісток передпліччя, що утворились від дії тупих твердих предметів, внаслідок яких ОСОБА_6 загинув.

Потерпіла ОСОБА_7, яка перебувала в автомобілі АЗЛК-2140 в якості пасажира, отримала тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент заподіяння і мають прямий причинний звязок з настанням смерті, у вигляді: поєднаної закритої черепно-мозкової травми без пошкодження кісток черепа, що супроводжувалась лівобічною субдуральною гематомою, лівобічною внутрішньо мозковою гематомою, закритим переломом лівої ключиці, садна тулуба та кінцівок, що утворились від дії тупих твердих предметів, внаслідок яких ОСОБА_7 загинула.

Таким чином, водій автомобіля «Форд-транзит»ОСОБА_5 порушив вимоги п.1.2, 11.2, 12.3, дорожнього знаку 3.29 «Обмеження швидкості 50 км/год», горизонтальної розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, що знаходяться у прямому причинному звязку з наступившими наслідками.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 вину свою не визнав і показав, що вранці 10 червня 2004 року він на власному автомобілі НОМЕР_1 виїхав з м.Ульянівка Кіровоградської області на ринок м.Жашків. В автомобілі в якості пасажира перебувала його дружина ОСОБА_8, яка сиділа на передньому пасажирському сидінні. Вантажу в автомобілі було близько 50 кг. Перед виїздом спиртних напоїв він не вживав та не медичних препаратів не приймав. Приблизно о 6 год. 00 хв. він проїхав с.Бузівка Жашківського району та рухався по правій смузі руху приблизно на відстані 20-30 см від осьової лінії із швидкістю 50-60 км/год. На автодорозі він бачив дорожні знаки, а саме обмеження швидкості «50 км/год», так як в той час проводились ремонтні роботи. Попереду його автомобіля на відстані приблизно 20-30 м рухався автомобіль-фура «КАМАЗ», відстань між автомобілями періодично змінювалась. Коли він підїхав до ділянки дороги, де дорога змінювала свій напрямок, а саме повертала ліворуч, то він рухався із швидкістю біля 60 км/год на відстані близько 20 см від суцільної лінії розмітки, що розподіляє зустрічні напрямки руху. Попереду рухався той же автомобіль «КАМАЗ»з контейнером на відстані 5-8 метрів і в цей момент він побачив автомобіль «Москвич», який рухався йому прямо назустріч, тобто, виїхав на його смугу руху. На його думку швидкість автомобіля «Москвич»становила 60-80 км/год. Вказаний автомобіль виїхав на його смугу, перетнувши при цьому суцільну горизонтальну лінію розмітки в той момент, коли відстань до нього залишалася не більше трьох метрів. Коли він побачив вказаний автомобіль на своїй смузі руху, то одразу ж повернув праворуч з метою уникнення зіткнення, але його уникнути не вдалося і одразу стався удар лівою передньою частиною автомобіля «Москвич»в ліву передню частину автомобіля «Форд». Все це відбулося дуже швидко. В момент зіткнення автомобілів кермо автомобіля вирвалося з його рук, його автомобіль розвернуло вліво і тому задню частину автомобіля винесло на зустрічну смугу. Він не пам'ятає, чи гальмував він, чи ні. Після зіткнення його автомобіль зупинився поза межами зустрічної смуги руху. В момент зіткнення водій іномарки, який рухався слідом за автомобілем «Москвич», уник зіткнення та виїхав на ділянку дороги, що будувалася і ні з ким не зіткнувся. Після зіткнення він вийшов з автомобіля і розмовляв з водієм «іномарки», який на його думку був лікарем, так як він розпочав надавати медичну допомогу потерпілим. Чоловік з іномарки викликав швидку допомогу. Приблизно через 25 хвилин до місця пригоди прибула швидка допомога і забрала потерпілих. Перед пригодою його автомобіль був у повністю справному стані, гумові шини на колесах були нові. На місці пригоди він знаходився на протязі близько двох годин і близько 8 години ранку на автомобілі працівників міліції поїхав з останніми у Жашківську районну лікарню, де було проведено медичне освідування на стан спяніння, а потім він там і залишився, так як лікарі надавали йому медичну допомогу, а саме перев'язку ніг, а тому на місце пригоди він більше не повертався. В протоколі огляду місця події та схемі, який є в матеріалах справи, він не розписувався. Чорновий варіант план-схеми, який складався на місці пригоди в його присутності ним підписувався, але він суперечить тій план-схемі, яка є в даний час в матеріалах справи і по цій причині він відмовився від підпису, а саме наступного дня 11 червня 2004 року, коли слідчий запропонував йому ознайомитися з нею та підписати, поняті, які були дійсно при огляді 10 червня 2004 року, також відмовились підписувати схему, але чи підписували вони протокол огляду місця події він не знає. Особисто він, а також поняті запитували, де чорновий варіант схеми, який складався на місці пригоди, але слідчий Волошин сказав, що чорнова схема пропала і будемо робити все по схемі, яка була зроблена 11 червня 2004 року без нього, присутнім при огляді місця події він не був і про це його ніхто не повідомляв. Автомобіль «Форд»йому було повернуто слідчим, і він його відремонтував і продав у 2006 році. Свою вину у пред'явленому обвинуваченні не визнає, так

як не його автомобіль виїхав на зустрічну смугу, а саме автомобіль «Москвич»виїхав на його смугу руху. Просив виправдати його. Цивільні позови також не визнав.

Вина підсудного ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, стверджується наступними доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_9, даними нею в судовому засіданні про те, що 15 жовтня 2007 року, біля 12 год.30 хв., від працівників міліції їй стало відомо, що 10 червня 2004 року в ранковий час вона з своїм чоловіком ОСОБА_6 та племінницею ОСОБА_7 їхали в Кіровоградську область. За кермом автомобіля «Москвич», на якому вони рухалися, перебував її чоловік ОСОБА_6 Перед виїздом спиртних напоїв він не вживав. Біля с.Бузівка Жашківського району вона побачила, що їм назустріч рухається автомобіль оранжевого кольору і рухався прямо на них, вона встигла тільки крикнути чоловіку і після цього відбулося зіткнення передніми частинами, де знаходиться місце водія. Їх автомобіль рухався по своїй смузі руху в той момент коли відбулося зіткнення. Швидкість руху їх автомобіля складала приблизно 70-80 км/год, автомобіль «Москвич»був технічно справним. Про те, що її чоловік міг заснути вона виключає. Під час руху бачила, як автомобіль «Форд»пересік розподільчу смугу. Погодні умови були хороші. Потерпілою її визнали через два роки, після ДТП вона довго лікувалась, цивільний позов підтримала повністю та просила його задовольнити;

- показами потерпілої ОСОБА_10, яка в судовому засіданні пояснила, що вранці 10 червня 2004 року її батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_9 з племінницею ОСОБА_7 виїхали з м.Біла Церква до своїх батьків в с.Скалево Новоархангельського району Кіровоградської області. ОСОБА_11 особисто проводжала батьків перед поїздкою і їй відомо, що батько перед виїздом спиртних напоїв не вживав та стан здоров'я його був нормальний. В цей же день їй зателефонували з міліції і повідомили, що трапилась аварія і вона відразу ж приїхала в лікарню в м.Жашків, де їй повідомили, що її батько та двоюрідна сестра Наталя загинули, а мама знаходиться у важкому стані, після чого вона поїхала в міліцію, там їй показали план-схему ДТП на аркуші формату А-4, яка ніким не була підписана, схема була намальована простим олівцем. Це було в кабінеті старшого слідчого Білика А.М., який ще крім всього сказав їй, що загинули всі пасажири автомобіля «Москвич». Пояснив їй, що її батько за кермом був і здійснив зіткнення з автомобілем «Форд-Транзит». Про автотехнічну експертизу, яка проводилась у вересні 2004 року, їй нічого не відомо. ОСОБА_11 неодноразово зверталась до слідчого Волошина, який розслідував справу, і по телефону і сама приїжджала, але той уникав відповідей на її запитання. Цивільний позов підтримала повністю;

- показами потерпілого ОСОБА_12, який в судовому засіданні пояснив, що 10 червня 2004 року йому повідомили, що у дорожньо-транспортній пригоді в Жашківському районі загинула його дочка ОСОБА_13, зять ОСОБА_6 та тяжко травмовано сестру ОСОБА_9 Про обставини самої ДТП йому нічого не було відомо. Потерпілим по справі їх визнали лише через півтора року після неодноразових скарг. Цивільний повністю;

- показами потерпілої ОСОБА_14, яка в суді пояснила, що 10 червня 2004 року їй зателефонувала потерпіла ОСОБА_10 і повідомила про те, що її батько ОСОБА_6, мати ОСОБА_9 та дочка ОСОБА_13 потрапили у дорожньо-транспортну пригоду. Обставини ДТП їм не були відомі. ОСОБА_11 їздили в Жашків, де слідчий показав їм місце ДТП на автодорозі Київ-Одеса. Коли її чоловік запитав у слідчого, а чому ж скло на смузі руху автомобіля «Москвич», то той нічого не відповів. Це було в той день, коли вони забирали дочку, слідчий відмовлявся їх приймати, тим більше не хотіли визнавати Цивільний позов підтримала повністю;

- показами свідка ОСОБА_15, який в судовому засіданні пояснив, що він в якості слідчого 10 червня 2004 року вранці виїжджав на огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце на автодорозі Київ-Одеса в районі с.Бузівка Жашківського району, а саме на відрізку автодороги, де на той час відбувалися ремонтні роботи. При огляді місця події були присутні в якості понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17, при яких було складено протокол та план-схема, з якими вони були згідні і підписали їх. Оглядом місця події ним ( слідчим) по осипу грунту від кузовів автомобілів було встановлено місце зіткнення на смузі руху автомобіля «Москвич»під керуванням ОСОБА_6 ОСОБА_10 план-схема ним була в подальшому втрачена;

- показами свідка ОСОБА_8, яка в суді пояснила, що 10 червня 2004 року вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 виїхали із смт.Ульянівка Кіровоградської області в м.Жашків на ринок і біля с.Бузівка Жашківського району трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення з автомобілем «Москвич». При цьому показала також, що зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля, яким керував її чоловік;

- показами свідка ОСОБА_18, який в ході судового розгляду пояснив, що він працює фельдшером Жашківської ЦРЛ. За специфікою своєї роботи він досить часто виїжджає на місце ДТП, а тому не може пригадати детально про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце на автодорозі Київ-Одеса 10 червня 2004 року. В його обов»язки входить надавати першу медичну допомогу потерпілим;

- показами свідка ОСОБА_19, який в судовому засіданні дав аналогічні покази, що і ОСОБА_18, при цьому пояснив, що працює водієм «швидкої допомоги»Жашківської ЦРЛ;

- даними протоколу огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди та план-схемою до нього від 10 червня 2004 року, в яких зафіксовано обстановку після ДТП ( а.с.3-5, т.1);

- даними протоколів огляду та перевірки технічного стану транспортних засобів, а саме: автомобілів «Москвич-2140», д/н Г-67-98-КД, і «Форд», д/н НОМЕР_2, від 10 червня 2004 року, в яких зафіксовані механічні пошкодження, отримані ними внаслідок ДТП (а.с.13-16, т.1);

- даними протоколу огляду речового доказу - автомобіля АЗЛК-2140, д/н Г-67-98-КД, від 10 жовтня 2008 року ( а.с. 158-161, т.1);

- даними висновку судово-медичної експертизи №347/378 (трупа) від 1 червня 2006 року, згідно якого у ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, виявлено тяжкі тілесні ушкодження як небезпечні для життя в момент заподіяння і мають прямий причинний зв'язок з настанням смерті, у вигляді: поєднаної закритої черепно-мозкової травми без пошкодження кісток черепа, що супроводжувалась лівобічною субдуральною гематомою, лівобічною внутрішньо-мозковою гематомою, закритим переломом лівої ключиці, садна тулуба та кінцівок, що утворились від дії тупих твердих предметів, внаслідок яких ОСОБА_7 загинула (а.с. 130, т.1);

- даними висновку судово-медичної експертизи №346/377 (трупа) від 1 червня 2006 року, згідно якого у ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, виявлено тяжкі тілесні ушкодження як небезпечні для життя в момент заподіяння і мають прямий причинний зв'язок з настанням смерті, у вигляді: поєднаної травми голови, грудей, живота, кінцівок, яка супроводжувалась забійними ранами та саднами голови, забоєм головного мозку, крововиливами під м'які мозкові оболонки, набряком головного мозку, множинні лівобічні переломи ребер, перелом грудини, розрив лівої легені, внутрішньо плевральною кровотечею, крововиливи в сальнику, множинні садна тулуба, кінцівок, закритий перелом обох кісток передпліччя, що утворились від дії тупих твердих предметів, внаслідок яких ОСОБА_6 загинув (а.с. 134, т.1);

- даними висновку судово-медичної експертизи №341 м/д від 30 жовтня 2006 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синці лиця, перелом кісток носа, забійна рана лівого коліна, що утворилися від дії тупих твердих предметів, при обставинах дорожньо-транспортної пригоди, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я (а.с. 142, том 1);

- даними висновку судово-автотехнічної експертизи №35 від 10 вересня 2004 року, згідно якого в діях підсудного ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.п.11.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, вимог дорожнього знаку 3.25, 3.29 та дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 ( а.с.67-68, т. 1);

- даними висновку судово-автотехнічної експертизи №4/2 від 9 січня 2008 року, згідно якого в діях підсудного ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.п.1.2, 11.2 ПДР України, вимог дорожнього знаку 3.29 та дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 (а.с. 180-184, т. 1);

- даними висновку судово-автотехнічної експертизи №4/316 від 31 серпня 2008 року, згідно якого у причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору знаходяться невідповідності дій підсудного ОСОБА_5 вимогам п.п.1.2, 11.2 ПДР України, вимог дорожнього знаку 3.29 та дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 (ах. 253-255, т. 1);

- даними висновку додаткової судово-автотехнічної експертизи №907-АТ від 10 грудня 2009 року, згідно якого в діях підсудного ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.1.2, 11.2 Правил дорожнього руху України, дорожнього знаку 3.29 та дорожньої розмітки 1.1. Покази свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 є неспроможними ((а.с.161-165, т.2).

Покази підсудного ОСОБА_5 та його дружини - свідка ОСОБА_8 про те, що зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля «Форд-транзит», суд розцінює критично як такі, що мають на меті уникнення від покарання підсудного, та спростовуються зазначеними вище доказами у справі.

Суд виключає як неналежний доказ у справі протокол додаткового огляду місця пригоди, план-схему до нього та таблицю фотозображень від 11 червня 2004 року (а.с.6-12, т.1), оскільки як вбачається із показів свідка ОСОБА_11, якого було допитано в ході судового розгляду, він був запрошений в якості понятого на час проведення додаткового огляду місця пригоди по даній справі. При цьому огляд було проведено фактично зі слів самого слідчого (ОСОБА_15М.), який фіксував якісь сліди на проїжджій частині та особисто пояснював їх походження від певних транспортних засобів, при цьому останні на місці пригоди були відсутні. Крім того, допитаний свідок ОСОБА_15 підтвердив покази ОСОБА_11, додавши при цьому, що фіксовані ним сліди під час додаткового огляду мали місце і на час первинного огляду місця пригоди, але він їх 10 червня 2004 року не зафіксував в протоколі та план-схемі через те, що на той момент мав невеликий стаж роботи на посаді слідчого і не придав їм особливого значення.

При цьому суд також приймає до уваги, що між проведенням первинного та додаткового огляду місця пригоди пройшло більше однієї доби, ділянка автодороги Київ-Одеса, на якій сталася ДТП, після проведення першого огляду не була огороджена з метою зберегти обстановку, яка склалася після ДТП, тобто, транспортні засоби продовжували рух по проїжджій частині, а тому сліди, які зафіксовано під час додаткового огляду місця пригоди, могли бути залишені іншими транспортними засобами після пригоди, які не мають відношення до даної ДТП.

Крім того, допитані в якості свідків в ході судового розгляду справи ОСОБА_17 та ОСОБА_16 кожен окремо пояснили, що вони були запрошені в якості понятих під час проведення огляду місця пригоди по даній справі, який мав місце 10 червня 2004 року. На місці слідчим було складено протокол огляду та план-схема до нього, які вони підписали одразу ж. Восени 2004 року вони зявилися до слідчого Волошина Р.М., який розслідував справу. Там вони ознайомилися із план-схемою, яку, як пояснив їм слідчий, він склав на підставі первинної план-схеми на місці пригоди. Проте при ознайомленні з нею вони (ОСОБА_17 та ОСОБА_16Г.) зясували, що на другій план-схемі був невірно зазначений слід юзу коліс автомобіля «Форд-транзит», який керував підсудний, а саме: сліди юзу коліс розпочиналися на відстані 20 см від осьової лінії розмітки на смузі рух автомобіля «Форд-транзит», а не навпаки на смузі руху автомобіля «Москвич», як було вказано на план-схемі. В звязку з цим вони внесли свої зауваження до неї. Також зазначити, що місце зіткнення було на смузі руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5

Вказані покази зазначених вище свідків суд розцінює критично і не приймає їх як доказ того, що зіткнення сталося на смузі руху автомобіля «Форд-транзит», оскільки при внесенні зауважень понятими до план-схеми від 10 червня 2004 року, вони не оспорювали фіксацію фактичного місця зіткнення, яке було відображено в ній, а лише уточнили розташування слідів юзу автомобіля «Форд», які утворилися після ДТП. При цьому зауважень до протоколу огляду місця пригоди від 10 червня 2004 року, який було складено безпосередньо на місці пригоди, вказаними особами подано не було.

Також в ході судового розгляду були допитані в якості свідків співробітники Уманської роти ДПС ДАІ ОСОБА_20 та ОСОБА_21, які кожен окремо пояснили, що 10 червня 2004 року вони несли службу в складі ДПС по патрулюванню автодороги Київ-Одеса. Їм поступило повідомлення від чергового про те, що в районі с.Бузівка Жашківського району сталася ДТП за участю двох автомобілів. ОСОБА_11 прибули на місце події з метою забезпечення проведення огляду місця пригоди. Безпосередньої участі в огляді вони не брали, проте можуть сказати, що із тієї обстановки, яку вони застали на місці пригоди, було видно, що виїзд на зустрічну смугу здійснив автомобіль «Москвич». В звязку з цим відповідальним від керівництва, який згідно посадових обовязків також виїжджав на місце пригоди, було складено відповідне повідомлення, яке зареєстроване в журналі чергового роти ДПС, в якому зазначалося, що саме автомобіль «Москвич»здійснив виїзд на зустрічну смугу руху. Чому слідчим було складено процесуальні документи, в яких зафіксовано, що місце зіткнення було на смузі руху автомобіля «Москвич», пояснити не можуть.

Згідно висновку експерта №907-АТ від 10 грудня 2009 року, покази вказаних свідків не відповідають обставинам ДТП в частині того, що зіткнення сталося на смузі руху автомобіля «Форд-транзит» (а.с.161-165, т.2). За таких обставин суд критично розцінює покази свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 щодо місця зіткнення автомобілів «Форд-транзит»та «Москвич»на проїжджій частині дороги, та вважає їх такими, що суперечать належним доказам протилежного, які зібрано в справі.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного, повного та обєктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що вина підсудного у вчиненні злочину повністю доведена в суді, і дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що помякшують і обтяжують його покарання.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд вбачає наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжує покарання підсудного, суд не вбачає.

Призначаючи покарання, суд враховує те, що підсудний ОСОБА_5 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, по місцю проживання характеризується позитивно, проте скоїв злочин, що потяг за собою смерть двох потерпілих, а тому вважає, що його виправлення можливе лише при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст.286 КК України, із позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк.

ОСОБА_19 таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі заявлений потерпілими ОСОБА_12, ОСОБА_14 та ОСОБА_9, про стягнення із підсудного на їх користь матеріальної шкоди в сумі відповідно 2800 грн, 6229 грн 50 копійок та 5889 грн 36 копійок, підлягають стягненню з ОСОБА_5, оскільки дані суми матеріальної шкоди підтверджуються наданими цивільними позивачами до суду документами. З приводу позовних вимог зазначених вище потерпілих та потерпілої ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди в сумі по 100000 грн на кожного із ОСОБА_5, суд вважає, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню на суму по 75000 грн на кожну особу, оскільки, на думку суду, вказані суми відшкодування відповідають моральним стражданням потерпілих та є реальними для відшкодування.

Судові витрати на проведенням судово-автотехнічних експертиз, а саме: №35 від 10 вересня 2004 року в розмірі 165 грн 24 копійки; №412 від 09 січня 2008 року в розмірі 1216 грн 94 копійки; №4/316 від 31 серпня 2008 року в розмірі 300 грн 48 копійок; №907-АТ від 10 грудня 2009 року в розмірі 1376 грн 64 копійки; а всього 3059 грн 30 копійок підлягають стягненню на користь експертних установ із ОСОБА_5

Речовий доказ - автомобіль АЗЛК-2140, д/н Г-67-98-КД, який знаходиться на зберіганні в Жашківському РВ УМВС України - підлягає поверненню потерпілій ОСОБА_9

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді СЕМИ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк ДВА роки 06 місяців.

Початок строку відбуття покарання засудженому рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 2800 (дві тисячі вісімсот) грн матеріальної шкоди та 75000 (сімдесят пять тисяч) грн моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_14 6229 ( шість тисяч двісті двадцять дев'ять) грн 50 копійок матеріальної шкоди та 75000 (сімдесят пять тисяч) грн моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 5859 (п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн 36 копійок матеріальної шкоди та 75000 (сімдесят пять тисяч) грн моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 75000 (сімдесят пять тисяч) грн моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь експертних установ судові витрати за проведення експертних досліджень, а саме: за №35 від 10 вересня 2004 року в розмірі 165 (сто шістдесят пять) грн 24 копійки; №412 від 09 січня 2008 року в розмірі 1216 (одна тисяча двісті шістнадцять) грн 94 копійки; №4/316 від 31 серпня 2008 року в розмірі 300 (триста) грн 48 копійок; №907-АТ від 10 грудня 2009 року в розмірі 1376 (одна тисяча триста сімдесят шість) грн 64 копійки, а всього 3059 (три тисячі пятдесят девять) грн 30 копійок.

Речовий доказ автомобіль АЗЛК-2140, д/н Г-67-98-КД, що знаходиться на зберіганні в Жашківському РВ УМВС України в Черкаській області, - повернути потерпілій ОСОБА_9.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик