Справа № 203/5805/15-к
Провадження № 1-кс/0203/2004/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.10.2015 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, не працюючого, освіта неповна середня, раніше неодноразово судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
встановив:
16 жовтня 2015 року слідчий СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старший лейтенант міліції ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 23 вересня 2015 року біля 14 години 00 хвилин знаходячись біля тильної сторони пам`ятника М. Горького розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Карла Маркса та вул. Горького, здійснив умисне вбивство громадянина ОСОБА_7 . Згідно лікарського свідоцтва про смерть №826/п від 25 вересня 2015 року виданого Дніпропетровським обласним бюро судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_7 наступила внаслідок механічної асфіксії, яка розвивалась внаслідок стискання органів шиї. Після скоєного ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік. На думку слідства досудовим розслідуванням встановлені обставини, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 під час вчинення зазначеного кримінального правопорушення, можливо, перебував у неосудному чи обмежено осудному стані.
Таким чином, ОСОБА_8 на думку слідства, здійснив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, та просили його задовольнити, вказуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у особливо тяжкому злочині, неодноразово судимий за насильницькі злочини, у зв`язку з чим необхідно пересвідчитись у тому, що він не вчинив злочин у стані неосудності чи обмеженої осудності.
Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував, вказував на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які документи щодо розладу психічної діяльності або психічного захворювання у підозрюваного ОСОБА_8 .
Підозрюваний з доводами захисника погоджувався, вказував на необґрунтованість клопотання, підтвердив, що на обліку у лікаря-психіатра не перебував, психічними розладами не страждає.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п.3 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутись до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
Відповідно до ч.2 ст.509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведення стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.
Згідно з Порядком проведення медово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.2001 року №397, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 березня 2002 року за №219/6507, експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі питання, постановлені перед ними, обґрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної експертизи.
Як вбачається з наданих матеріалів, 29 вересня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Згідно з наявної у матеріалах справи довідки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога.
Слідчий за погодженням із прокурором звертаючись до слідчого судді із клопотання про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психічної експертизи, обґрунтував його тим, що можливо підозрюваний під час вчинення кримінального правопорушення перебував у неосудному чи обмежено осудному стані. В той же час, жодних доказів визначення психічного стану підозрюваного, які б викликали сумнів щодо його осудності або обмеженої осудності до справи не надано, не зазначено, з яких саме підстав слідчий або прокурор вважають що підозрюваний ОСОБА_6 при скоєнні злочину перебував в стані осудності або обмеженої осудності. Не було встановлено таких обставин і в ході судового розгляду клопотання.
При таких обставинах, враховуючи що безпідставне направлення підозрюваного для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, істотно порушуватиме його права, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 193, 369372, 509 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним,який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1