Провадження № 1-кп/734/188/15 Справа № 734/3402/15-к
іменем України
16 листопада 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
11 березня 2015 обвинувачений ОСОБА_5 був призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2015 року та 12 березня 2015 року був направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №32 від 12 березня 2015 року обвинувачений ОСОБА_5 був призначений на посаду курсанта 3 навчальної розвідувальної роти навчального батальйону указаної військової частини та зарахований до списків особового складу частини. Поставлений на всі види забезпечення, а також відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни.
У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, ОСОБА_6 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
У порушення вищевказаних вимог обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), 10 серпня 2015 року, приблизно о 07 год. 00 хв. самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , та не виконував обов`язки військової служби, до моменту повернення у військову частину 11 вересня 2015 року.
Під час незаконного перебування за межами військової частини ОСОБА_5 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити, тобто ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину, в умовах особливого періоду, який відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України Про часткову мобілізацію від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року № 1126-VII, розпочався 17 березня 2014 року
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , 10 серпня 2015, приблизно о 07 год. 00 хв. в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, умисно, з метою тимчасового невиконання обов`язків військової служби, не одержавши дозволу відповідного начальника, самовільно залишив військову частину. Під час незаконного перебування за межами указаної військової частини солдат ОСОБА_5 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Фактичні обставини його вчинення та зібрані докази не оспорював та показав, що 11 березня 2015 він був призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Так як батько став інвалідом та потребував сторонньої допомоги, а він не міг її надавати, тому опікуном батька погодилась бути його тітка. З метою оформлення опіки для батька та допомоги дружині, яка виховує їх спільну дитину, сина ОСОБА_7 , 2014 року народження, він, 10 серпня 2015 року, самовільно залишив військову частину та поїхав додому для вирішення вказаних питань. Повернувся в військову частину лише 11 вересня 2015 року.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він засуджується вперше, визнає свою вину та розкаюється у скоєнному, його сімейний стан, що на утриманні має малолітню дитину, його позитивні характеристики з місця служби і вважає вказані обставини, як обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому вважає можливим призначити ОСОБА_5 більш м`яке покарання, ніж передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді арешту.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 обраний у виді тримання під вартою.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 і 376 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у вигляді арешту строком 4 (чотири) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 11 вересня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, - у такий же строк, із моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому і прокурору вирок суду вручається негайно після його проголошення.

Суддя
Козелецького районного суду ОСОБА_1