АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/104/16 Справа № 209/222/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

12 січня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження № 0001326 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 , її захисника ОСОБА_8 , старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Оболонь Оболонського району Полтавської області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, по епізоду 5.07.2014 року, і призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй майна. У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, по епізоду 16.12.2014 року, ОСОБА_7 виправдано.

На зазначений вирок обвинувачена, її захисник та старший прокурор прокуратури Дніпровського району м. Дніпродзержинська принесли апеляційні скарги.

Обвинувачена ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції та виправдати її.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_7 посилається на незаконність та необґрунтованість вироку місцевого суду. Зазначається, що вирок суду побудований виключно на показах свідків, які є наркозалежними особами, а їх покази не узгоджуються між собою, при цьому інші докази, які б підтверджували її винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні відсутні. Звертається увага на відсутність в матеріалах даних

Провадження № 11-кп/774/104/16 Суддя в I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 307 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
про проведення оперативних закупок, що на думку автора апеляції, є обов`язковим, судово-хімічної експертизи, дактилоскопічної експертизи на наявність відбитків пальців особи, що збувала наркотичні засоби, а також на відсутність фото і відео фіксацій слідчих дій. Крім того вказується на відсутність належної фіксації грошових купюр, зокрема їх серій і номерів.

Адвокат ОСОБА_8 , який здійснює захист обвинуваченої ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі просить вирок в частині, в якій ОСОБА_7 визнана винною по епізоду 5.07.2014 р. за ч. 2 ст. 307 КК України, скасувати і закрити провадження. В частині, в якій ОСОБА_7 , виправдана по епізоду 16.12.2014 р. за ч. 2 ст. 307 КК України, змінити, в частині виправдання, оскільки факт придбання, перевезення та зберігання нею особливо небезпечного наркотичного засобу не був доведений належними та допустимими доказами, так як обшук її автомобіля, в якому була знайдена наркотична речовина, був проведений незаконно.

В апеляції вказується на незаконність та необґрунтованість вироку суду по епізоду 5.07.2014 року, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Звертається увага на неналежність доказу вини ОСОБА_7 протоколу оперативної закупки, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні постанова прокурора про проведення оперативної закупки, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які дані про прийняття такого процесуального рішення. За твердженням захисника, особа, яка склала і підписала протокол оперативної закупки 5.07.2014 р., а саме слідчий райвідділу ОСОБА_9 , відповідно до Закону України «Про оперативну-розшукову діяльність», не мала на це законних підстав. Захисником вказується і на порушення судом засад кримінального провадження, так як місцевий суд, за власною ініціативою, почав збирати докази по даному провадженню, шляхом надіслання відповідних запитів до органу прокуратури. Ставиться під сумнів законність оперативної закупки, в тому числі допит свідка ОСОБА_10 в режимі відеоконференції, що на думку адвоката, є допущеною судом упередженістю. Зазначається на неузгодженість показань вищенаведеного свідка з поясненнями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 .. Також, звертається увага на те, що свідок ОСОБА_12 в проведенні закупки участі не приймав, під час видачі в автомобілі свідком ОСОБА_10 шприця присутнім не був, в той час як його підпис має місце у відповідному протоколі. Крім того, вказується на безпідставність посилання суду, як на доказ вини, на речовий доказ шприц, так як судом цей доказ не оглядався та не досліджувався, а тому не може бути покладений у вироку. Аудіо та відеозаписи, за переконанням адвоката, не можливо визнати належними доказами, так як збережені файли містять уривки і неможливо встановити послідовність подій та їх учасників.

Разом з цим, захисник ОСОБА_8 , стосовно епізоду по якому була виправдана ОСОБА_7 , вказує, що стороною обвинувачення не було надано суду належних і достатніх доказів, які б свідчили, що ОСОБА_7 зберігала в своєму автомобілі наркотичні засоби у незначних розмірах, а тому вирок в частині підстав виправдання має бути змінений.

Старший прокурор прокуратури Дніпровського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в своїй апеляційній скарзі просить вирок скасувати, ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною за ч. 2 ст. 307 КК України у повному обсязі пред`явленого їй обвинувачення та призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить ОСОБА_7 ..

В якості доводів апеляції прокурор вказує на те, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а призначене покарання, за своєю м`якістю, не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої ОСОБА_7 , яка має стійку протиправну поведінку. Зазначається на безпідставність висновків суду в частині виправдання ОСОБА_7 по одному з епізодів. Вказується на необґрунтоване залишення поза увагою пояснень свідка ОСОБА_13 , яка в ході судового розгляду пояснила, що неодноразово купувала у ОСОБА_7 наркотичні засоби у період з кінця березня 2014 року до середини червня 2014 року. Також, свідок ОСОБА_13 зазначила про обізнаність стосовно придбання наркотичних засобів її знайомими у ОСОБА_7 ..

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 5 липня 2014 року, приблизно о 15 годині 10 хвилин, знаходячись на перехресті пр. 50 років СРСР та Єлизаветівського шосе у м. Дніпродзержинську, незаконно збула ОСОБА_10 , що приїхав з останньою на дане місце, 11 мл. особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений «опій ацетильований», отримавши за це від ОСОБА_10 винагороду 500 грн., який ОСОБА_7 раніше незаконно придбала при невстановлених судом обставинах, з метою подальшого збуту, і незаконно зберігала під кущовою рослиною у лісосмузі на перехресті пр. 50 років СРСР та Єлизаветівського шосе у м. Дніпродзержинську, з метою подальшого збуту.

5 липня 2014 року приблизно о 15 годині 15 хвилин співробітниками міліції, в присутності двох понятих, біля будинку № 3 по вул. Харківській у м. Дніпродзержинську у ОСОБА_10 був виявлений та вилучений одноразовий медичний шприць, ємністю 20 мл., заповнений особливо небезпечним засобом, обіг якого заборонений - «опій ацетильований», маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 0, 2491 г.

Цим же вироком, суд, виправдав ОСОБА_7 по епізоду 16.12.2014 р., з мотивів відображених у судовому рішенні.

В суді апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали свої апеляційні скарги, повторили доводи, викладені в них та просили їх задовольнити.

Прокурор також підтримав свою апеляцію та просив ухвалити новий вирок. Щодо апеляцій, які подали обвинувачена та її захисник, то на думку прокурора, вони є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляціях і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесені апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Доводи апеляцій обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про необ`єктивність судового розгляду, недопустимість доказів, на які суд послався у вироку, наявність підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 в зв`язку з недоведеністю вини, колегія суддів вважає безпідставними.

Дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами було підтверджено, що обвинувачена ОСОБА_7 збула ОСОБА_10 за 500 гривень наркотичний засіб опій ацетильований. Сам процес збуту відбувався з використанням елементів конспірації, оскільки обвинувачена забрала ОСОБА_10 в свій автомобіль, відвезла його в певне місце, де висадила та сказала щоб він з-під куща забрав пакет, в якому знаходився наркотичний засіб.

В якості доказів вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який вона засуджена, суд послався у вироку на покази свідка ОСОБА_10 , протокол оперативної закупки від 5 липня 2014 року, протоколи оглядів, висновки експерта, протокол огляду аудіо-відео запису та інші фактичні дані.

Зокрема, в протоколі аудіо-відео контролю особи зафіксовані всі обставини, за яких ОСОБА_7 5.07.14 року збула наркотичний засіб особі, під вигаданим ім`ям ОСОБА_10 /а.с. 39-40 т.1/

Оскільки, під час судового розгляду провадження в суді першої інстанції обвинувачена ставила під сумнів всі досліджені докази, суд, перевіряючи їх допустимість, допитав в якості свідків понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , слідчу ОСОБА_9 , оперативного співробітника міліції ОСОБА_11 та витребував з прокуратури дані щодо секретної постанови прокурора про проведення оперативної закупки.

На підставі отриманих даних суд впевнився в тому, що вищенаведені докази були отримані в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Так, відповідаючи на запит суду щодо цього питання, прокурор підтвердив в листі, що 11.06.14 року прокурором було винесено постанову № 215-т про проведення оперативної закупки в межах оперативно-розшукової справи, а її проведення було доручено в тому числі і слідчій ОСОБА_9 ..

Протокол, складений за результатами оперативної закупки, та протокол про результати аудіо-відео контролю особи відповідають вимогам ст. 252 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляції захисника про незаконність протоколу оперативної закупки в зв`язку з тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова прокурора про проведення оперативної закупки, та стосовно неправомірністі проведення такої закупки слідчою ОСОБА_9 .

Не є порушенням діючого КПК України і допит свідка під вигаданим ім`ям - ОСОБА_10 з кімнати свідків в режимі відеоконференції, на що погодились всі учасники кримінального провадження під час судового розгляду.

Таким чином, наведені у вироку на підтвердження винуватості ОСОБА_7 докази узгоджуються між собою та відповідають законодавчо визначеним критеріям достатності та належності, в зв`язку з чим по справі відсутні будь-які підстави ставити під сумнів покази свідка ОСОБА_10 та інші документи по даному провадженню.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 ставить під сумнів приведені у вироку в якості доказів покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , які на її думку, не можуть бути неупередженими, оскільки вони є наркозалежними особами.

Однак, покази цих свідків стосуються тільки даних про особу обвинуваченої ОСОБА_7 та не свідчать про кримінальне правопорушення обвинуваченої, за який вона була засуджена цим вироком.

Критично колегія суддів відноситься до апеляції обвинуваченої і в тій частині, де вона на свій лад тлумачать способи доказування її вини, вказуючи на відсутність певних експертиз, процесуальних дій і таке інше.

Виправдовуючи ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України по епізоду від 16 грудня 2014 року, суд, встановивши, що розмір наркотичного засобу відноситься до невеликих, дійшов до об`єктивного висновку про відсутність достатніх доказів, які б підтверджували факт зберігання обвинуваченою наркотичного засобу з метою збуту.

Таке рішення суду ґрунтується на об`єктивній оцінці досліджених судом доказів, а саме на висновках судової експертизи, протоколі обшуку, речових доказах та показаннях свідків.

Таким чином, суд, трактуючи всі сумніви щодо доведеності вини особи на її користь, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Об`єктивних підстав вважати, що висновки суду в частині виправдання ОСОБА_7 не відповідають фактичним обставинам справи, як про це вказує прокурор в апеляції, по провадженню не має.

Не погоджуючись в частині виправдання ОСОБА_7 з підставами такого рішення, адвокат ОСОБА_8 доводить в апеляції, що остання підлягає виправданню в зв`язку з тим, що стороною обвинувачення суду не було надано належних і достатніх доказів.

Однак, як вбачається з вироку, ті доводи, які захисник навів в апеляційній скарзі, були предметом дослідження під час провадження у суді першої інстанції, отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення поданих апеляцій відсутні, оскільки вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженою у той же строк з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області