Справа № 444/1971/15-к
Провадження № 1-кп/444/185/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджениці та мешканки АДРЕСА_1 , українки, з середньою освітою, громадянки України, розлученої, не працюючої, не військовозобов`язаної, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, за ч.1 ст.125 КК України,-
Обвинувачена ОСОБА_5 , 16 липня 2015 року, приблизно о 02.00 годині, знаходячись у приміщенні під`їзду багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , під час сварки із потерпілою ОСОБА_4 , на грунті особистої непрязності, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, нанесла один удар правою рукою стиснутою у кулак в область лівого ока потерпілій, чим спричинила тілесні ушкодження.
Внаслідок цього, потерпілій ОСОБА_4 було спричинено крововили на обличчі зліва, очному яблуці, на голові справа, подряпина на шиї справа, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 146/2015 від 17 липня 2015 року відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_5 , своїми діями вчинила умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, визнала частково. Суду пояснила, що з 15 на 16.07.2015 року не могла заснути, слухала радіо, тоді почула стукіт у двері. Прийшла її сусідка ОСОБА_4 , до неї в коридор та почала кричати і шарпати її, схопила за волосся, після чого вона вдарила потерпілу ОСОБА_4 в область ока. Стверджує, що потерпіла спровокувала її на цей удар, окрім того таке вчинила оскільки захищала своє майно,а тому вважає , що остання також винна.
Хоча обвинувачена ОСОБА_5 свою вину визнала частково, її вина в скоєному є доведеною повністю в судовому засіданні та показами потерпілої, протоколами слідчих дій.
Зокрема, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, те що дійсно 16.07.2015 року на сходовій клітці вона подзвонила у вхідні двері до підсудної ОСОБА_5 , яка відчинила їй, була нормально одягнута. Потерпіла попросила вимкнути музику і викликала міліцію. Вона та обвинувачена почали шарпати одна одну, присутність ще когось в квартирі потерпіла чула, але не бачила. В результаті сварки вона отримала удар в область обличчя від обвинуваченої ОСОБА_5 , спричинивши їй тілесні ушкодження. Також обвинувачена не відчиняла дверей працівникам міліції.
Із висновку експерта № 146/2015 від 17.07.2015 року вбачається, що у потерпілої ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: крововили на обличчі зліва, лівому очному яблуці, на голові справа, подряпина на шиї справа, які могли утворитись 15 липня 2015 року від дії тупих предметів, садна на шиї від нігтів рук і відносяться до легкого тілесного ушкодження. Судово-медичних даних в тому, що виявлені тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_4 могли утворитися при падінні з висоти власного росту немає.
Із протоколу проведення слідчого експеременту від 26.08.2015 року та доданої фототаблиці, встановлено, яким чином обвинувачена ОСОБА_5 спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження в область обличчя.
Окрім, того суд не бере до уваги пояснення обвинуваченої про те, що остання даний кримінальне правопорушення вчинила тому, що потерпіла її спровокувала на вчинення такого злочину, оскільки суд розцінює такі пояснення , як уникнення обвинуваченої ОСОБА_5 від відповідальноті за вчинене кримінальне правопорушення.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 органами досудового розслідування за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження кваліфіковані вірно.
У відповідності до ч.2 ст.12 КК України, злочин скоєний обвинуваченою ОСОБА_5 є злочином невеликої тяжкості.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує тяжкість скоєного нею злочину, обставини справи та дані, що характеризують її особу, а також з врахуванням наведеного перспективи її виправлення і перевиховання, та попередження з її боку нових злочинів.
Так, зокрема, при обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує те, що остання на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, не працює, розлучена, дітей на утриманні та інших непрацездатних осіб не має, раніше не судима.
Як пом`якшуючі покарання обставини обвинувачній ОСОБА_5 судом не встановлено .
Обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 судом не встановлено.
Таким чином, з врахуванням викладеного, суд вважає, що покарання обвинуваченій слід обрати в межах санкції статті, за якою вона судиться. І оскільки суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, то до неї слід обрати покарання у вигляді громадських робіт.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 80 (вісімдесять) годин громадських робіт.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається підозрюваному, обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження , який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1