АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_8 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000012 та накладено арешт на майно, а саме: земельну ділянку з кадастровим № :33:034:0603, площею 0, 6380 га та триповерхневий будинок з підвалом та терасою загальною площею 874, 60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_7 .

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки постановлена з грубим порушенням діючого кримінального процесуального законодавства, які виразилися у наступному: розгляд клопотання відбувся без участі власника майна, на яке накладено арешт; мотивувальна і резолютивні частини прийнятого судом рішення суперечать між собою, оскільки в мотивувальній частині ухвали вказано про достатні підстави для накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунку та зазначено, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, проте, згідно резолютивної частини ухвали, арешт накладено на земельну ділянку і будинок, а клопотання слідчого задоволено в повному обсязі;

Також, апелянт вказує на ті обставини, що в межах даного кримінального провадження на належне їй майно, а саме земельну ділянку і будинок, вже було накладено арешт постановою старшого слідчого СВ Вишгородського РУ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_9 від 08 травня 2014 року, однак дані обставини судом першої інстанції не досліджувалися.

Крім того, апелянт зазначає, що матеріали провадження не містять будь-яких даних, які б давали підстави для накладення арешту, а також наголошує на необґрунтованості підозри, що підтверджується ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді застави.

Разом з апеляційною скаргою надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року, в якому ОСОБА_7 зазначає, що оскаржуване рішення суду було винесено без її участі, хоча нею направлялося клопотання про відкладення розгляду справи, а його копію апелянт отримала лише 29 липня 2015 року. Таким чином, ОСОБА_7 просить визнати причину пропуску строку поважною.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника особи, яка подала скаргу, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги і клопотання, колегія суддів вважає наступне.

Враховуючи ті обставини, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто без участі власника майна та її клопотання про перенесення судового засідання не було враховано, колегія суддів вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Слідчим управлінням ГУМВС України в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

15 липня 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя вказав, що вказане майно відповідає критеріям ст. 167 КПК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Так, відповідно до ч. 3 т. 170 КПК України арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Також, частиною другою даної норми закону передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України та перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду справи встановлено, що майно на яке накрадено арешт, а саме земельну ділянку з кадастровим № :33:034:0603, площею 0, 6380 га та триповерхневий будинок з підвалом та терасою загальною площею 874, 60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у власності і іншої особи. Таким чином ОСОБА_7 є власником не всього майна, а лише його частки. Разом з тим, яка саме частка є власністю ОСОБА_10 з матеріалів справи не вбачається. Не надав з цього приводу будь-яких даних в судовому засіданні і прокурор.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає такий вид забезпечення кримінального провадження в даному випадку неприпустимий, оскільки він порушує права іншої особи.

Таким чином, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

При цьому, це не позбавляє права звернення слідчого з клопотанням до суду про накладення арешту на майно за умови надання належних документів, які дають можливість встановити, яка саме частка майна належить на праві власності ОСОБА_7 .

Оскільки ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з інших підстав ніж зазначено в апеляційній скарзі, то і апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року задовольнити.

Апеляційну скаргувласника майна ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_8 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000012 та накладено арешт на майно, а саме: земельну ділянку з кадастровим № :33:034:0603, площею 0, 6380 га та триповерхневий будинок з підвалом та терасою загальною площею 874, 60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_8 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000012 а саме: земельної ділянки з кадастровим № :33:034:0603, площею 0, 6380 га та будинку з підвалом та терасою загальною площею 874, 60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2189/2015 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач ОСОБА_1