ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1969/15-к
Провадження 1-кп/483/196/2015
ВИРОК
Іменем України
06 листопада 2015 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000851 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам`янка Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
04 серпня 2015 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через незачинені двері автомобіля марки «Audi 80» номерний знак НОМЕР_1 , проник до вказаного автомобіля, який був припаркований за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав комп`ютерну сумку чорного кольору, вартістю 300 грн., нетбук марки «Samsung NP 143DP04XA» вартістю 3000 грн., що на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , після чого з місця події зник, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3300 грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 28 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Згідно даної угоди, потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , у виді позбавлення волі строком на два роки, з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України строком на один рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю та наполягав на затвердженні угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 та прокурор також просили затвердити угоду про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, які, згідно з положеннями ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Також судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та постановлення обвинувального вироку з призначенням міри покарання, визначеної сторонами в угоді.
Згідно п. 5 ч. 9 ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні: комп`ютерну сумку чорного кольору та нетбук марки «Samsung NP 143DP04XA», що передані потерпілому ОСОБА_4 , слід вважати повернутими за належністю.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Угоду про примирення, укладену 28 вересня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000851, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди, у виді позбавлення волі строком на два роки, з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України строком на один рік.
Речові докази у кримінальному провадженні: комп`ютерну сумку чорного кольору та нетбук марки «Samsung NP 143DP04XA» вартістю 3000 грн., що передані потерпілому ОСОБА_4 , вважати повернутими за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.
Головуючий: