Дата документу 15.01.2016 Справа № 554/165/16-к
№ 554/165/16-к
№ 1-кс/554/207/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2016 м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000918 від 24.12.2015 року з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України про арешт майна,-

в с т а н о в и л а:

13.01.2016 до суду надійшло вищевказане клопотання, яке мотивоване тим, що ОСОБА_4 об`єктивно підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Останній ухиляється від явки до органів досудового слідства та наданий час перебуваючи на свободі може розпорядитись належним йому майном, в тому числі автомобілем, або приховати його.

З метою забезпечення можливої конфіскації майна, ініціатор клопотання просить слідчого суддю накласти арешт на автомобіль «Toyota Camry», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , який належить ПСП «Гарант-2005», за адресою: Полтавська область, Великобагачанський район, смт. Велика Багачка, вул. Жовтнева 2, яким керуєОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль на даний час знаходився на території ПСП «Гарант-2005» в с. Зубівка, Миргородського району, Полтавської області.

У судовому засіданні слідча підтримала клопотання з підстав викладених у ньому.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку:

в даний час СУ УМВС України в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000918 від 24.12.2015 року з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України.
Із клопотання слідує, що 25.08.2015 ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_6 із застосуванням насильства, яке є не небезпечним для його життя та здоров`я. В процесі якого, скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебуває у безпорадному стані та в стані шоку, ОСОБА_5 повалив на землю останнього та почав своєю рукою в душити області шиї, а ОСОБА_4 швидко підбіг до потерпілого з метою нанесення ударів кулаками та ногами по тулубу, кінцівкам та голові потерпілого.

У подальшому, скориставшись чисельною перевагою, а також тим, що від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не міг чинити активного фізичного опору, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрито заволоділи його грошовими коштами в сумі 4040 доларів США (згідно довідки НБУ від 16.11.2015 офіційний курс української гривні до 100 доларів США 25.08.2015 становив - 2209,5544 грн.), чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 89266 грн.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно п. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей документів, грошей тощо відносно яких є достатні підстави вважати, що вони підшукувані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного із їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямовано кримінальне правопорушення.
Однак, в ході розгляду клопотання встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_5 . Інші особи, які б мали статус підозрюваних відсутні.
Окрім цього, транспортний засіб, арешт на який просить накласти слідчий належить ПСП «Гарант- 2005».
З огляду на положення ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Таким чином, вважаю, що клопотання є необґрунтоване та не підлягає до задоволення.

Керуючись ч.2 ст. 167, 170 КПК України,-

у х в а л и л а:

клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000918 від 24.12.2015 року з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України про арешт майна - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1