Справа № 199/6302/15-к
У Х В А Л А
іменем України
14 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений 14.04.2015 року Амур-Нижньодніпровським р/с м. Дніпропетровська, за ч.1 ст.125 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 годин. Вказаний вирок 15.05.2015 року набув законної сили та був направлений до КВІ АНД району м. Дніпропетровська для виконання. Так, 02.07.2015 ОСОБА_5 , прибув до інспекції, де йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, відповідальність за ухилення від відбування покарання, відібрано підписку та пояснення про роз`яснення умов та порядку відбування покарання, а також доведено ст.389 ч.2 КК України. В цей же день, а саме 02.07.2015 було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію 1,2,3 та 4 середу кожного місяця та заведено лист реєстрації. Після чого ОСОБА_5 , було вручено направлення до відділу комунального господарства АНД районної ради за вих. №2401 від 02.07.2015 року, згідно якого він повинний приступити до відбування покарання з 03.07.2015 року, але засуджений до ВКГ не з`явився, у зв`язку із чим 08.07.2015 року за вих. №1290 з ВКГ АНД районної у м. Дніпропетровську ради до КВІ надійшло повідомлення, про те, що ОСОБА_5 , до ВКГ АНД у м. Дніпропетровську ради не прибув. Також засуджений 08.07.2015 року не з`явився на реєстрацію, про причини неявки не повідомив. Отже, ОСОБА_5 , будучи особою, засудженою до відбування покарання у вигляді громадських робіт, починаючи з 03.07.2015 року, діючи умисно, злісно ухилявся від відбування зазначеного покарання, чим порушив порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, до яких його було засуджено. Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України. 23.07.2015 року даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0001528 правова кваліфікація ч. 2 ст. 389 КК України. 13.08.2015 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання. Є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив злочин, за який відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, карається арештом на строк до 6 місяців, або обмеженням волі на строк до 3 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою запобігання ОСОБА_5 , незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчиненню іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення. Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні, вчиняти інше кримінального правопорушення і досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким із передбачених у КПК України запобіжних заходів.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтвердив факт ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, не заперечив проти задоволення клопотання.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

За доданим до клопотання витягом з єдиного реєстру досудового розслідування, 23 липня 2015 року до реєстру внесені відомості про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 389 КК України за фактом ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді громадських робіт. Кримінальному провадженню наданий № 0001528.

14 серпня 2015 року про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_5 .

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд виходить з того, що підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення є обґрунтованою. Той факт, що підозрюваний неодноразово судимий за умисні злочини, що підтверджується відповідною довідкою, та не має постійного джерела доходу, в сукупності свідчать про наявність ризиків того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, суд згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який не досяг пенсійного віку та не має підтверджених медичними документами тяжких або хронічних захворювань;

4) відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, родини та утриманців;

5) відсутність у підозрюваного постійного місця роботи;

6) відсутність відомостей про негативну репутацію підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного, який не має постійного джерела доходу;

8) наявність у підозрюваного непогашених судимостей за умисні корисливі злочини;

9) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З урахуванням перелічених обставин, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193, 194, 204, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Застосувати у відношенні ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровську, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який у межах кримінального провадження № 0001528 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

-не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-докласти зусиль до пошуку роботи;

зобов`язавши ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду та до слідчого.

З 14 жовтня 2015 року ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення на підозрюваного обов`язків припиняє свою дію, якщо відповідний строк не було продовжено слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 194 КПК України. На підставі ст. 203 КПК України ухвала припиняє свою дію також у разі ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження, в порядку передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя:

14.08.2015