Справа № 592/7512/15-к
Провадження № 1-кс/592/2497/15

УХВАЛА

про відмову у задоволення скарги
03 вересня 2015 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми скаргу ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого щодо протиправного до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про злочин, -
В С Т А Н О В И В :
10.08.2015 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла скарга ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого щодо протиправного невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про злочин за заявою від 09.08.2015 року.
З скарги вбачається, що 09.08.2015 року до Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_3 зазначив у поданій скарзі про те, що бездіяльність полягає у невиконанні положень ст. 214 КПК України, а саме: до ЄРДР не було внесено відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, на думку ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 , будучи двічі належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду його скарги: 12.08.2015 року, 03.09.2015 року за телефоном, зазначеним в його зверненні до суду, в судове засідання не з`явився. В телефонній розмові ОСОБА_3 повідомив суд про те, що знаходиться в м. Київ в Генеральній прокуратурі та хоче провести судове засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою слідчого судді було відмовлено в проведенні відеоконференції, оскільки ОСОБА_3 не зазначив адресу свого місцеперебування в м. Київ та не повідомив її слідчому судді.
Представник СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області в судове засідання не з`явився, повідомив суд про наявність судових рішень по спору ОСОБА_3 з його колишньою дружиною ОСОБА_4 стосовно місця проживання їх неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надав копії вищезазначених судових рішень.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області та ОСОБА_3 двічі не з`явилися в судове засідання, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, а представник СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області надав відомості про те, що вважає звернення до правоохоронних органів не є повідомленням про злочин, а зверненням в порядку ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» та про їх направлення до Лебединського РВ УМВС України в Сумській області для прийняття рішення, а відтак суд визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів, виходячи з тих обставин, що відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України встановлено, що скарги на бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше 72 годин з моменту їх надходження до суду.
Дослідивши та перевіривши надані документи, суд приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений в ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Судом встановлено, що 09.08.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Сумського МВ УМВС України в Сумській області із заявою про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення ОСОБА_6 , який утримує в заручниках разом з матір`ю дитини ОСОБА_4 їх неповнолітню дочку, починаючи 23.09.2013 року.
Листом керівника СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області від 12.08.2015 року особу, яка подала скаргу, ОСОБА_3 було повідомлено про те, що відомості за його заявою до ЄРДР не вносились, а були передані на розгляд Лебединського РВ УМВС України в Сумській області, де відбувались події описані ОСОБА_3 , оскільки з його заяви вбачається, що вона не містить достатніх даних, які б достовірно свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, що охоплюються поняттям злочину.
Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) . Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
З матеріалів, наданих ОСОБА_3 та СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області, до якого 09.08.2015 року він звернувся з заявою про можливо вчинене правопорушення вбачається, що малолітня ОСОБА_5 є дочкою особи, яка подала скаргу, та ОСОБА_4 , яка на час звернення ОСОБА_3 до суду перебуває на території Лебединського району Сумської області.
Представником СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області до Ковпаківського районного суду м. Суми надано рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2014 року по цивільній справі № 0426/11671/2012, провадження № 22-ц/774/5410/14 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.07.2014 року, яким було визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 разом з її матір`ю ОСОБА_7 .
Згідно висновків суду ОСОБА_4 була вимушена змінити місце проживання через протиправні дії ОСОБА_3 та через неможливість проживати з ним у спільній квартирі.
Також в судовому рішенні є посилання на висновки Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про те, що за місцем реєстрації та постійного проживання ОСОБА_3 в смт Устинівка Кіровоградської області не створені належні умови для проживання дитини, останній вводив в оману членів комісії, які обстежували умови проживання дитини, демонструючи їм тимчасово зняту квартиру в іншої особи, про те, що він самовільно, без потреби поміщував доньку у протитуберкульозний санаторій, з якого вона була повернута матір`ю з ознаками ГРВІ та з підвищеною температурою, про те, що фактичне місце проживання ОСОБА_3 не має освітлення, водо-, газопостачання, є брудним та захламленим. Рішення суду в мотивувальній частині містить посилання на те, що ОСОБА_3 допускав насильство в сім`ї, свідомо, систематично зловживає своїм правом на виховання та способом, встановленим йому рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2014 року.
Аналізуючи зібрані дані по справі Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області в мотивувальній частині судового рішення зазначив про те, що ОСОБА_3 своїм ставленням до дитини, методами виховання, створенням жахливих умов проживання постійно створює загрозу життю та здоров`ю дитини.
Слідчий суддя констатує, що 10.08.2015 року в Ковпаківському районному суду м. Суми одночасно ОСОБА_3 було подано 41 (сорок одну) аналогічну за змістом скаргу на протиправність слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області, які є однакові за змістом, а самі заяви про можливе вчинення злочину відрізняються тільки прізвищами осіб, які, на думку ОСОБА_3 , брали участь у нападі «орловсько-лебединської банди на замовлення ОСОБА_4 » та не містять зазначення інших обставин вчинення зазначеною ОСОБА_3 особою дій, які містять ознаки кримінального правопорушення.
Вказані скарги ОСОБА_3 Сумським МВ УМВС України в Сумській області 12.08.2015 року були направлені до Лебединського РВ УМВС України в Сумській області для прийняття рішення по суті.
За письмовим повідомленням заступника начальника слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_8 вважати доньку ОСОБА_3 викраденою немає, оскільки та мешкає разом з матір`ю в селі Московський Бобрик Лебединського району Сумської області, місце її проживання разом з матір`ю визначено рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, фактично між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 склались правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення слідчий зобов`язаний внести відповідні відомості визначені ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР, порядок ведення якого визначається Генеральною прокуратурою.
Відповідно до вимог п. 2.2 наказу Генеральної прокуратури України від 17.08.2012 року № 69 «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань» , якщо у заяві, повідомленні, всупереч вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, не наведено достатньої інформації про вчинене кримінальне правопорушення, то для її встановлення проводяться наступні дії: направлення вимоги до установ, підприємств, організацій про надання документів або відповідних даних тощо. Такі дії повинні бути виконані у строк, що не перевищує 7 днів.
При непідтверджені під час перевірки обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України приймається постанова про закриття кримінального провадження.
На момент винесення цього рішення, заяви ОСОБА_3 Сумським МВ УМВС України в Сумській області були направленні до Лебединського РВ УМВС України в Сумській області для їх розгляду їх по суті та для прийняття відповідного рішення, оскільки всі події зазначені ОСОБА_3 відбувались саме на території Лебединського району Сумської області.
Будь-яке рішення прийняте Лебединським РВ УМВС України в Сумській області по суті заяви ОСОБА_3 не є предметом оскарження в Ковпаківському районному суді м. Суми в силу того, що юрисдикція вищезазначеного суду не поширюється на органи досудового розслідування, які не знаходяться на території Ковпаківського району м. Суми.
За вказаних вище обставин, суд дійшов до висновку про те, що повідомлення ОСОБА_3 від 09.08.2015 року не містить в собі повідомлення про можливе вчинене кримінальне правопорушення в контексті вимог ст. 214 КПК України, ст. 2 КК України в їх сукупності без здійснення додаткової перевірки, яку проводить Лебединський РВ УМВС України в Сумські області і тому у задоволенні скарги ОСОБА_3 на невнесення до ЄРДР Сумським МВ УМВС України в Сумській області відомостей за його заявою від 09.08.2015 року відносно ОСОБА_6 слід відмовити.
Виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про те, що скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
У задоволення скарги ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого щодо протиправного невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про злочин ОСОБА_6 за заявою від 09.08.2015 року відмовити за необґрунтованістю.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий судд ОСОБА_1