номер повадження1-кп/240/101/15
Справа № 240/584/15-к
В И Р О К
іменем України

"10" вересня 2015 р. Олександрівський районний суд Донецької області
у складі: головуючий суддя ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвнинувальний акт з угодою визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Олександрівка Олександрівського району Донецької області, мешкає у тому ж АДРЕСА_1 , з середньою освітою, згідно ст. 89 КК України не засудженного,
за ст. 309 ч. 1 КК України,
ОСОБА_6 порушуючи вимоги Законів України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, іх аналогів та прекурсорів» та «Про засоби протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», а також «Положення про порядок здійснення діяльності у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» за своїм місцем проживання у АДРЕСА_1 , у господарській будові, на полиці в тумбочці зберігав поліетиленовий пакет з потрібненою сухою речовиною природнього походження з характерним запахом коноплі та поряд з цією тумбочкою 2 фрагменти пластикових пляшох в яких виявлено наліт чорного кольору з характерним запахом коноплі, які були виявлені та вилучені працівниками міліції. Вказана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом "Канабіс" загальною масою 15,50гр., яку ОСОБА_6 незаконно зберігав за місцем свого проживання для особистого вживання без мети збуту.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченного за ст. 309 ч. 1 КК України тому, що він незаконно предбав, виготовив та зберігав небезпечний наркотичний засіб "Канабіс" вживання без мети збуту.
В ході досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором було укладено угоду про визнання винуватості від 13 серпня 2015 року за їхніми підписами. Згідно вказаної угоди, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу 1700 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов*язаний довести кожну обставину щодо кримінального првавопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження права оскарження вироку, характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.
Захисник не заперечує проту укладеної угоди.
Прокурор проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечує.
Заслухваши сторони, суд прийшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин , ніж ті, що передбачені в угоді.
Угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України.
Тому угоду необхідно затвердити та призначити узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись п.1 ч. 3 ст. 314 та ст.ст. 472 - 476 КПК України, суд
Угоду, укладену 13 серпня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором прокуратури Олександрівського району Донецької області, затвердити
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області:
обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Учасники судового процесу можуть отримати копії вироку.
Суддя ОСОБА_1