Провадження №: 1-кп/752/1002/15
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

24.11.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6
провівши в приміщенні суду в м. Києві підготовче судове засідання в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007698 від 06.08.2013 р. відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буенос Айрес, Республіки Аргентина, аргентинця, особи без громадянства, маючого середню освіту, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачених за ч. 2 ст. 296 КК України; ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважала за необхідне призначити справу до судового розгляду, не приводячи обґрунтування просила продовжити існуючі міри обраних запобіжних заходів обвинуваченим.
Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору для усунення виявлених недоліків. Зазначив, що в обвинувальному акті не вказано місця проживання потерпілих, також не вказана така пом`якшуюча обставина як вчинення злочину неповнолітнім. Щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 заперечував, просив змінити на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_4 щодо призначення справи до судового розгляду покладався на розсуд суду, однак просив змінити обрану міру існуючого запобіжного заходу ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт. В письмовому клопотанні вказав, що ОСОБА_9 має рідну малолітню сестру ОСОБА_10 та згідно розпоряджень Святошинської РДА в м. Києві № 944 від 26.12.2011 року останнім надано статус дітей-сиріт у зв`язку зі смертю батьків, також ОСОБА_9 має на меті оформити опікунство малолітньої сестри та закінчити оформлення спадщини на квартиру, яка залишилась у спадок.
Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 погодилась з думкою захисника ОСОБА_5 .
Прокурор підтримала клопотання захисника ОСОБА_4 щодо зміни міри запобіжного заходу ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт, вважаючи доводи останнього переконливими.
Заслухавши клопотання захисника, думку обвинуваченого та прокурора, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а запобіжний захід зміні, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію про захист прав людини та основних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини вказують на необхідність дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Існування обґрунтованої підозри у скоєнні особою злочину є необхідною умовою для законності подальшого тримання її під вартою, але з часом існування лише цієї умови вже є недостатнім обґрунтуванням для продовження тримання особи під вартою.
Крім цього, підхід Європейського суду з прав людини до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду - ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою, а також необхідність тримання особи під вартою в ході судового розгляду справи має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.
Європейський суд з прав людини у розглянутих ним справах «Яблонський проти Польщі», «Іловецький проти Польщі», що судом використовується як джерело права, звернув увагу на те, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів.
Як вбачається з матеріалів провадження, будь яких обґрунтованих ризиків стосовно того, що ОСОБА_9 буде ухилятися від суду, перешкоджати встановленню істини по справі, або продовжить займатися злочинною діяльністю на даний момент немає.
Обвинувачений ОСОБА_9 має постійне місце проживання в АДРЕСА_4 , навчався в Київському вищому професійному училищі сервісу і дизайну, має рідну малолітню сестру ОСОБА_10 та згідно розпоряджень Святошинської РДА в м. Києві № 944 від 26.12.2011 року останнім надано статус дітей-сиріт у зв`язку зі смертю батьків,раніше не судимий.
Вказане, зайвий раз підтверджує відсутність існування ризиків, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_9 запевнив суд, що намірів ухилятися від суду не має, гарантує належну процесуальну поведінку та явку до суду.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_9 у суду наявні підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту достатньою мірою забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 КК України; ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України; ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 КК України, підлягає поверненню прокурору виходячи з наступного.
Так, згідно пункту 13 частини 1 статті 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Перевіряючи складений обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК і не вдаючись до питань, які підлягають вирішенню під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що при складанні та затвердженні обвинувального акту прокурором порушені вимоги ст. 291 КПК України.
Так, відповідно до положень п. 2, ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що в обвинуваченого ОСОБА_7 взагалі відсутні будь-які документи, які б дали суду можливість встановити його особу. Також, в порушення вказаної вимоги в обвинувальному акті не зазначено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , а тільки місце реєстрації останнього. Що стосується обвинуваченого ОСОБА_7 , то відсутні відомості щодо його місця реєстрації, а вказано тільки місце проживання.
Крім того, згідно п. 3, ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Відповідно до обвинувального акту потерпілими у вказаному кримінальному провадженні було визнано ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , представником потерпілого ТОВ «ГЕОС УКБ» - ОСОБА_15 . Проте в обвинувальному акті анкетні дані потерпілих відображені не в повному обсязі, а саме не зазначено громадянства жодного з потерпілих.
Прокурором також не виконані вимоги п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не вказано розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, також відсутня вказівка на те, що така кримінальним правопорушенням завдана не була.
Разом з тим, згідно із п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Положеннями ст. 293 КПК України встановлено, що прокурор одночасно з переданням обвинувального акта до суду зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.
Натомість вказані вимоги дотримано не було.
Так, відповідно до обвинувального акту в якості захисників неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 залучено адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , однак до зазначеного обвинувального акту не долучено розписку про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування захисником ОСОБА_5 , також в обвинувальному акті відсутні відомості щодо відмови обвинуваченим від зазначеного захисника. Такий недолік істотно порушує право обвинуваченого на захист.
Також, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення разом з особами відносно яких матеріали досудового розслідування виділені в окреме кримінальне провадження, проте, в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено прізвища осіб з якими обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення, а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Крім того, в ньому містяться відомості щодо прийнятих під час досудового розслідування процесуальних рішень, які стосуються ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Однак, обвинувальний акт не містить даних, що у визначеному процесуальним законодавством порядку, їх вину доведено, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, що є порушенням вимог ст. 17 КПК України і по суті є недопустимим.
У п. 8 ч. 2 ст. 291 КК України вказано, що обвинувальний акт має містити розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування). В зазначеному обвинувальному акті міститься інформація щодо вартості проведеної судової балістичної експертизи в кримінальному провадженні, однак в реєстрі матеріалів досудового розслідування є також відомості щодо проведення ряду інших експертиз, проте не вказана вартість жодної з них, що також є прямим порушенням положень ст. 291 КПК України.
Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування складений слідчим, в порушення вимог ст. 109, ст. 110 КПК України, оскільки він не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування, а в перелічених у реєстрі процесуальних рішеннях відсутні необхідні дані, зокрема відсутні відомості про надання доступу потерпілому ОСОБА_14 до матеріалів досудового розслідування, що є порушенням вимог ст. 290 КПК України.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що при направленні до Голосіївського районного суду м. Києва обвинувального акту відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , обвинувачених за ч. 2 ст. 296 КК України; ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України прокурором порушені вимоги ст. 199 КПК України, з яких вбачається, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за пять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Зазначений обвинувальний акт надійшов у провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 23.11.2015 р., однак як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування дія попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 25.11.2015 р.
Зазначені недоліки виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, оскільки істотно порушують права підозрюваних і повинні бути усунуті в порядку, визначеному ст. 314 КПК України, тобто обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором в наступному під час судового розгляду засіданні можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості окремих частин тексту обвинувального акта, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 291 КПК України, -
УХВАЛИВ :
Обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0007698 від 06.08.2015 р. відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 КК України; ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України; ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 КК України, - повернути прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва для усунення виявлених недоліків.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_9 - задовольнити.
Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 із тримання під вартою на домашній арешт.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 з-під варти негайно, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_9 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , у період часу з 21 год. 00 хв. по 06.00 год. 00 хв. кожного наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_9 :
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- не відлучатись з населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Визначити строк дії ухвали судді про застосування домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_9 до 23.01.2016 року включно.
Копію ухвали терміново направити до Київського СІЗО Управління ДПтС України в м. Києві та Київській обл.
Контроль за виконання ухвали покласти на слідчий відділ Управління поліції Голосіївського району м. Києва.
Керуючись вимогами ст. 315 КПК України, обраний на досудовому розслідуванні обвинуваченим:
ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін та продовжити до 23.01.2016 року включно.
ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін та продовжити до 23.01.2016 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1