Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/532/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.09.2015
03 вересня 2015 року Бродівський районний суд Львівської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди кримінальне провадження № 000002 від 02.01.2015 р. про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Варварівка Павлоградського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, працюючого електромонтером ВП «Рівненська дистанція електропостачання» ДТГО Львівської залізниці, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше судимого

02.12.2014 р. Радивилівським районним судом Рівненської області по ст.185 ч.1 КК України на 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 02 січня 2015 року приблизно о 03.00 год., в порушення вимог п.п. 2.1 (підпункту «а») та п.2.9 (підпункту «а») «Правил дорожнього руху України», які зобов`язують водіїв механічних транспортних засобів мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та забороняють водіям транспортних засобів керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і, не маючи посвідчення водія, керував автомобілем марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_5 та рухався автодорогою сполученням Київ - Чоп у напрямку м. Львів, їдучи по вказаній дорозі в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості поза межами населеного пункту на мокрій дорозі на 462 км + 200 м. автодороги Київ - Чоп, на початку повороту дороги наліво, проявивши необережність, порушуючи вимоги п.п.1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «перешкода для руху»), 2.3 (підпунктів «б» та «д» ); 12.1 ПДР України, що зобов`язують водіїв транспортних засобів рухатися по правій стороні проїзної частини дороги, рухатись як найближче до правого краю проїзної частини, своїми діями або бездіяльністю не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не вибравши безпечної швидкості руху та, не справившись з керуванням автомобіля на мокрій проїжджій частині дороги та початку поворот дороги наліво, виїхав на ліве узбіччя дороги по напрямку свого руху та виїхав за межі дороги у кювет, де автомобіль перевертався та зіткнувся з нерухомою перешкодою - деревом.

Внаслідок зіткнення автомобіля з деревом пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лобної кістки зліва, забою головного мозку легкого ступеня, забійної рани лобної ділянки голови справа, компресійно - фрагментарних переломів тіла третього та четвертого грудних хребців, перелому сьомого шийного хребця, компресії спинного мозку з порушенням функції, забою легень та середостіння, синяків правої кисті, лівого плеча та передпліччя, лівого колінного суглобу, які відповідно до висновку № 13/2015 від 15 січня 2015 року проведеної судово-медичної експертизи, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, зокрема, про те, що 02.01.2015р. о 03.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і не маючи при собі посвідчення водія керував автомобілем марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний його матері ОСОБА_5 та рухався автодорогою сполученням Київ - Чоп у напрямку м. Львів в салоні перебував пасажир ОСОБА_6 . Їдучи по вказаній дорозі в темну пору доби, не вибравши безпечної швидкості руху, не справився з керуванням автомобіля на мокрій проїжджій частині дороги, виїхав за межі дороги у кювет, де автомобіль перевертався та зіткнувся з деревом. Після ДТП постійно надає матеріальну допомогу потерпілому, на сьогоднішній день відшкодував потерпілому приблизно 36 000 грн. та зобов`язується і в подальшому відшкодовувати за лікування потерпілого. Шкодує за вчиненим, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження, вчинив злочин, який вірно кваліфіковано по ст.286 ч.2 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином вчинений з необережності; особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце праці, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на утриманні має малолітню дитину та думку потерпілого, який не наполягає на позбавленні волі обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та його молодий вік.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Виходячи з вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде призначення основного покарання передбаченого санкцією ст.286 ч.2 КК України у мінімальній його межі у виді позбавленні волі.

Разом з тим, враховуючи те що згідно інформації центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Бродівського ГУМВСУ у Львівській області обвинуваченому ОСОБА_4 посвідчення водія не видавалося, суд приходить до висновку, що додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не слід призначати.

З врахуванням наявності декількох пом`якшуючих покарання обставин та того, що обвинувачений виключно позитивно характеризується, а також думки потерпілого, суд вважає за прийнятне надання обвинуваченому можливості виправлення без відбування покарання із звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Крім цього оскільки обвинувачений вчинив даний злочин після засудження його 02.12.2014 р. Радивилівським районним судом Рівненської області, то при призначенні остаточного покарання відповідно до ст.71 КК України слід застосувати принцип часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком та застосувати положення ст.72 КК України відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Речові докази: легковий автомобіль марки ЗАЗ 110307 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки ЗАЗ 110307 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 слід повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.ст.71,72 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2014 р. у виді 80 годин громадських робіт та остаточно визначивши засудженому покарання у виді трьох років десять днів позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном два роки.
На підставі п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: легковий автомобіль марки ЗАЗ 110307 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки ЗАЗ 110307 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_5 .

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 в користь держави 1536 грн. та 921.60 грн. за проведення судово-автотехнічних експертиз.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1