Справа № 1/0310/55/11
Провадження № 1/277/11
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 червня 2011 року Любомльський районний суд Волинської

області в складі

головуючого - судді Войтюка Л.М.

при секретарі Голядинець О.В.

з участю прокурора Грицюка Р.П. підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомлі в залі суду справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, середньої освіти, не працюючого, розлученого, на утримані двоє малолітніх дітей, судимого 23 травня 2011 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 сі. 185 КК України до трьох років обмеження волі, на підставі ст.ст 75,76 КК України звільненого від відбування покарання умовно з іспитовим строком 2 роки у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-.

ВСТАНОВИ В

ОСОБА_1 13 квітня 2011 року близько 23 години знаходячись в житловому будинку ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3, в селі Рівне Любомльського району Волинської області., діючи з корисливих мотивів та керуючись метою наживи, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав 2000 грн. які знаходились у дивані чим завдав потерпілій матеріальну шкоду.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю і дав показання про те, що він 13 квітня 2011 року близько 23 години він зайшов в житловий будинок потерпілої ОСОБА_2 для того щоб позичити гроші. ОСОБА_2 йому відмовила. Він, скориставшись тим, що у залі нікого не було, з дивану таємно викрав 2000 грн. Матеріальна шкода потерпілій повністю відшкодована.

Оголошеними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_2 встановлено, що 13.04.2011р. близько 23 год. до неї додому приходив ОСОБА_1 та просив позичити гроші, однак вона відмовила. ОСОБА_1 пройшовся по кімнатах, оскільки раніше у неї проживав, та пішов з будинку. 15.04.2011р. вона виявила, що було викрадено 2000 грн. з дивану в залі. Вона зрозуміла, що крадіжку вчинив ОСОБА_1 Претензій до нього не має, позов заявляти не буде. /а.с. 28/.В адресованій суду заяві просить ОСОБА_1 суворо не карати.

Згідно протоколу добровільної видачі від 16.04.2011р. ОСОБА_3 видала працівникам міліції гроші в сумі 1740 грн. /а.с. 14/ які згідно розписки передані ОСОБА_2, збитки потерпілій повністю відшкодовані, /а.с. 26/.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Отже, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна вчиненими повторно, ОСОБА_1 вчинив крадіжку, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного - посередню характеристику з місця проживання.

До пом якшуючих покарання підсудного обставин суд відносить його іцире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння в розкритті злочину, повне відшкодування заподіяних збитків, а також те, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, до обтяжуючих обставин суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити покарання в межах закону, за яким він притягнутий до кримінальної відповідальності у виді обмеження волі.

Оскільки ОСОБА_1 засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.05.11 за ч.2 ст. 185 КК України до трьох років обмеження волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання умовно з іспитовим строком 2 роки, на підставі ч.4 ст. 70 КК України йому за сукупністю злочинів остаточно необхідно призначити покарання в межах встановлених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України шляхом повного складання покарань за даним і попереднім вироками.

Речові докази по справі - гроші в сумі 1760 грн., які передані на зберігання ОСОБА_2, слід передати їй у вільне використання.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити за цим законом йому покарання - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_1 шляхом повного складання покарань за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2011 яким ОСОБА_1 засуджений до трьох років обмеження волі, та за даним вироком остаточно визначити покарання 5 (пять) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання за даним вироком якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов'язки:

не змінювати місця проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично зявлятися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити до вступу вироку в законну силу

попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі - гроші в сумі 1760 /одну тисячу сімсот шістдесят/ грн., які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_2 передати їй у вільне використання.

На даний вирок може бути подана апеляція протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Головуючий :

Суддя Любомльського районного суду Л.М.Войтюк