Справа №345/4397/15-к
і м е н е м У к р а ї н и
24.12.2015 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новиця Калуського району Івано Франківської області та жителя АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого: 27.11.1995 року Косівським районним судом Івано Франківської області за ст. 140 ч. 3 КК України в редакції 1963 року до 8 місяців 24 днів позбавлення волі; 17.09.1996 року Косійвським районним судом Івано Франківської області за ст. 140 ч. 3 КК України в редакції 1963 року до 3 років позбавлення волі; 15.02.2000 року Косівським районним судом Івано Франківської області за ст. ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 193 ч. 3, 190 ч. 2 КК України в редакції 1963 року до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 20.12.2005 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 31.08.2007 року Кам`янець Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ст. ст. 187 ч. 3, 15 ч. 3 185 ч. 3, 15 ч. 3 186 ч. 3, 186 ч. 3, 185 ч. 3 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, 22.06.2013 року звільненого від відбування покарання у зв`язку з відбуттям, громадянина України, за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
що ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, повторно.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах:
Так, ОСОБА_3 , маючи не зняту та непогашену судимість за ст. ст. 187, 186, 185 КК України, 11.11.2015 рок близько о 00.05 год. шляхом зриву навісного замка воріт гаражного приміщення, з метою таємного викрадення чужого майна, незаконно проник у вказане приміщення, розміщеного у новобудові, що належить ОСОБА_6 і знаходиться у АДРЕСА_2 , де діючи таємно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, повторно вчинив крадіжку, заволодівши електропилою Einhell, вартістю 800,00 грн., електродрилем, вартістю 800,00 грн. та електроподавжувачем, вартістю 150,00 грн., а всього майном потерпілого загальною вартістю 1 750,00 грн.
Проте, під час вчинення злочину, не маючи реальної можливості розпоряджатися вказаним майном, знаходячись на території домогосподарства АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 намагаючись залишити дане господарство був затриманий ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не довівши свій злочинний умисел до кінця із причин, що не залежали від його волі.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах. Так, близько 06.11.2015 року ОСОБА_3 , на прохання ОСОБА_9 прийшов до новобудови ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , де вантажив цеглу та перевозив її до господарства ОСОБА_9 . В той час ОСОБА_3 побачив, що в гаражі новобудови ОСОБА_6 зберігає електроінструменти.
ОСОБА_3 вирішив викрасти з гаражу ОСОБА_6 його майно. З цією метою 11.11.2015 року близько 00.05 год. ОСОБА_3 , із заздалегідь підготовленим металевим штирем знаряддям вчинення злочину, прийшов до новобудови ОСОБА_6 . Переконавшись у відсутності сторонніх осіб і в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого штиря зірвав навісний замок на воротах гаражного приміщення і проник всередину. Використаний штир ОСОБА_3 викинув на території новобудови. У гаражному приміщенні ОСОБА_3 знайшов електропилу марки Einhell, електродриль та електроподовжувач.
Із вказаним майном ОСОБА_3 вийшов з гаражу і залишив його біля виходу з території новобудови.
Водночас ОСОБА_7 , який проживає по сусідству із новобудовою ОСОБА_6 почув шум зі сторони вказаної новобудови. Усвідомлюючи, що хтось може вчиняти крадіжку, ОСОБА_7 зателефонував до свого сина ОСОБА_8 і повідомив йому про це. Через кілька хвилин, коли прийшов ОСОБА_8 , вони обоє підійшли до входу на територію новобудови. В цей час до них зі сторони будівлі направився ОСОБА_3 і, підійшовши до них повідомив, що є сторожем новобудови. Не повіривши йому, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_6 і повідомив про вищевказане. ОСОБА_6 викликав працівників поліції і поїхав на свою новобудову, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не дали можливості ОСОБА_3 покинути територію новобудови ОСОБА_6 .
Через кілька хвилин до новобудови приїхали ОСОБА_6 та працівники поліції, які провели огляд місця події і затримали ОСОБА_3 .
Під час проведення огляду події було виявлено майно, яке ОСОБА_3 намагався викрасти, а також металевий штир та пошкоджений замок у гаражне приміщення.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що проходив повз новобудови і зайшов на подвір`я щоб відправити природні потреби. Згодо до нього підійшли два мужчини, яким він представився сторожем новобудови. В гараж він не заходив, замка не зривав та крадіжки не вчиняв. Раніше з цієї новобудови вантажив цеглу для іншої особи.
Однак вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним злочині у судовому засіданні підтверджена сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:
-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що вночі йому зателефонував сусід та повідомив, що його гараж відкритий і запитав чи він закрив гараж. Він сказав, що закривав. Після цього він зателефонував на 102 та пішов до гаражу. Коли прийшов, то біля гаражу були працівники поліції, обвинувачений та його сусід із сином. На обвинуваченому він побачив кепку із надписом Сандора, яка знаходилася у гаражі. Після прибуття слідчо оперативної групи вони підійшли до гаражу і побачили, що замок від гаража зірваний, гараж відкритий, а двері підперті цеглою. Біля гаражу були приготовлені викрадені речі. Згодом було знайдено металевий штир. Гараж він використовував для зберігання інструментів та будматеріалів.
На суворому покаранні обвинуваченого не наполягає;
-показаннями свідка ОСОБА_7 , який суду пояснив, що перебував на роботі, працюючи сторожем Калуського коледжу культури і мистецтв. Біля 12.00 год. ночі він почув звук від удару. Відкривши вікно, він глянув в той бік звідки пролунав грюкіт. Побачив, що на новобудові відкриті гаражні ворота. Він зателефонував своєму сину, а син зателефонував власнику новобудови. Коли син прийшов до нього, то вони разом пішли до новобудови та почали оглядати її. Згодом, побачили обвинуваченого, що виходив з території новобудови та, який був напідпитку та який, представився їм сторожем новобудови по найму господаря. Він з сином не дали можливості обвинуваченому піти з місця події до приїзду працівників поліції. Згодом також підійшов потерпілий, який впізнав на обвинуваченому свою шапку кепку з козирком із написом Сандора, а також повідомив, що він не наймав сторожа для охорони новобудови. Після прибуття оперативно слідчої групи вони підійшли до гаражу. Гараж був відкритий, навісний замок висів відчиненим, електроінструменти і електроподовжувач були поскладані за два метри від гаражу. Згодом було знайдено металевий штир. Обвинувачений заперечував свою причетність до крадіжки;
-аналогічні наведеним дав суду пояснення свідок ОСОБА_8 ;
- відомостями, які вміщені у протоколі огляду місця події з фототаблицями (а.с. 21 25), з якого вбачається місце розташування місця події з виглядом гаражу, навісного замка та виявлених на вулиці електроінструментів і металевого штиря;
- відомостями, які вміщені у довідках вартості електроінструментів та електроподовжувача (а.с. 26 28);
- відомостями, які вміщені у постанові про визнання речей речовими доказами (а.с. 29);
- відомостями, які вміщені у протоколі затримання особи обвинуваченого під час вчинення замаху на крадіжку (а.с. 31 32).
Згідно висновку судово психіатричного експерта № 369 (а.с. 38), ОСОБА_3 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій; перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;
-відомостями, які вміщені у довідці та вироках судів щодо наявності судимостей обвинуваченого, в тому числі за корисливі злочини (а.с. 43-48) ;
Суд не приймає до уваги покликання захисника на необхідність виправдання обвинуваченого, оскільки підстав для цього не здобуто у ході розгляду кримінального провадження, а вина обвинуваченого у інкримінованому йому злочині підтверджена вище переліченими доказами.
Показання обвинуваченого про те, що він не вчиняв зазначеного злочину суд розцінює як такі, що мають на меті уникнення ним кримінальної відповідальності за вчинене.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини справи.
Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує його позитивну характеристику.
Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.
До обставин, які обтяжують покарання, суд відносить рецидив злочинів.
Щодо особи обвинуваченого, то суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив злочин, який відноситься до тяжких.
При вищенаведених обставинах суд не вбачає можливості застосування відносно обвинуваченого ст. 69 чи ст. 75 КК України.
Враховуючи вищенаведене, особу обвинуваченого, суспільну небезпечність і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та враховуючи вимоги ст. 65 КК України щодо необхідного і достатнього призначення покарання для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливі при ізоляції його від суспільства, і що йому слід призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 185 ч. 3 КК України, у вигляді позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому тримання під вартою слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України у строк відбування покарання обвинуваченого слід зарахувати строк затримання та попереднього ув`язнення з розрахунку один день за два дні позбавлення волі.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 65 КК України та ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України та призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 строк затримання та попереднього ув`язнення з розрахунку один день за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 00.15 год. 11 листопада 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
-електропилу Einhell, електродриль, електроподовжувач, які знаходяться на зберіганні у потерпілого та навісний замок, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
-металевий штир, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП знищити.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий: