Справа № 147/1455/14-к
Провадження № 1-кп/147/9/15
У Х В А Л А
іменем України
15.04.2015 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі :
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 про обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,
сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
Потерпілий та його представник в судовому засіданні заявили клопотання про накладення арешту на автомобіль «ВАЗ-2105», д.н. НОМЕР_1 з метою забезпечення заявленого у даному кримінальному провадженні цивільного позову. Клопотання мотивоване тим, що зазначений автомобіль згідно картки обліку транспортного засобу, пояснень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебуває у власності обвинуваченого, оскільки останнім був придбаний по довіреності.
Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання про накладення арешту на автомобіль, оскільки доказів належності на праві власності вказаного автомобіля обвинуваченому не надано. Право власності на автомобіль набувається після його державної реєстрації у встановленому порядку. За відсутності таких даних вважає клопотання необґрунтованим та просив у його задоволенні відмовити.
Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання мотивуючи тим, що доказів належності на праві власності даного автомобіля обвинуваченому не надано. Письмові свідчення сторонніх, невідомих осіб з цього приводу, братися до уваги судом не можуть. Просили в задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши думку сторін провадження, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 177 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Як вбачається з картки обліку транспортного засобу, доданої до клопотання, ОСОБА_3 не є власником автомобіля «ВАЗ-2105», д.н. НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль зареєстрований на підставі договору купівлі-продажу в Гайсинському МРЕВ за ОСОБА_8 . Потерпілим та його представником не надано доказів належності цього майна обвинуваченому.
Письмові пояснення власника автомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що автомобіль вибув із володіння ОСОБА_8 та є власністю ОСОБА_3 суд до уваги не приймає, оскільки державна реєстрація транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух» у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зокрема, такий порядок визначено Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року.
З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що зазначене клопотання до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. 170 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Клопотання потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль «ВАЗ-2105», д.н. НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя