Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/107/2016 Справа № 641/4707/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця Харківської області, Балаклійського району,

смт.Червоний Донець, громадянин України, неодружений,

офіційно не працюючий, освіта середньо-спеціальна, зареєстрований за адресою- АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 08.06.2007року Балаклійським районним судом Харківської області, за ч.3ст.185 КК України, засудженого до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2) 17.04.2008року Балаклійським районним судом Харківської області, за ч.2ст.185,ч.3ст.185,ч.2ст.289,71 КК України, до 5 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі постанови Прилукського міськрайонного суду Чернигівської області від 23.02.2011р., звільнений умовно-достроково 03.03.2011року, на невідбутий строк 2 роки 12 днів;

3) 19.11.2011року Прилукським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2ст.185,71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 29.03.2014року по відбуттю строку

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за корисливий злочин, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знов скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, на початку березня 2015 року в денний час, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, скористався відсутністю спостереження за ним з боку ОСОБА_6 та третіх осіб, з метою подальшої реалізації свого злочинного наміру, з кишені куртки останнього, яка знаходилась в кімнаті, викрав ключі від замку запалення автомобіля «Nissan Almera» д/н НОМЕР_1 , який, згідно технічного паспорту

транспортного засобу належить ОСОБА_7 , але перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_6 .

Після чого, 19.03.2015року приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного наміру, підійшов до припаркованого біля будинку №6 по вул.Зерновій в м.Харкові, автомобілю «Nissan Almera» д/н НОМЕР_1 , та, скориставшись раніше викраденими ключами від вказаного транспортного засобу, незаконно заволодів ним, протиправно вилучивши даний транспортний засіб з володіння та користування потерпілого ОСОБА_6 всупереч його волі, в подальшому переміщуючи вказаний автомобіль «Nissan Almera» д/н НОМЕР_1 вулицями м.Харкова до 24.03.2015року, коли даний автомобіль був виявлений працівниками міліції за адресою м.Харків, пров.Мовчанівський, 6. Таким чином, ОСОБА_4 , діючи повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем «Nissan Almera» д/н НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_6 , вартістю, згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №64 від 27.03.2015року 159 295 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, визнав частково, пояснив, що на початку березня 2015року, більш точну дату не пам`ятає, прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_8 . В нього вже знаходився вдома ОСОБА_6 , якого він знає, оскільки останній допоміг перевозити телевізор. Залишився ночувати. Вранку забрав з кармана куртки ОСОБА_6 ключі від автомобіля, й поїхав на автобусі додому, в смт Червоний Донець. Пояснив, що таким чином хотів помститися ОСОБА_6 . Зазначив, що оскільки ОСОБА_9 винен йому гроші, то таким чином він вирішив здійснити вплив на нього через його товариша. Через декілька днів знову приїхав в ОСОБА_10 , точну дату не пам`ятає. Він з компанією знайомих сидів в кафе «Сармат» - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , дівчина ОСОБА_11 Іра, а також ОСОБА_13 , з яким він познайомився в цьому кафе,прізвище його не знає. Розповів останньому, що це ключі від автомобіля його батька, який проживає на вул. ОСОБА_14 . Розповів детально де проживає й хто батько. Де знаходиться автомобіль ОСОБА_13 не казав. ОСОБА_13 запропонував віддати їх йому, щоб він їх не загубив, оскільки був в стані алкогольного сп`яніння. Передавши ключі ОСОБА_13 , вони продовжили вживати спиртне, після чого заснув за столом. Проснувся опівночі, й поїхав до знайомої. Потім знов повернувся в кафе приблизно о 4.30год.Там знаходилась та ж компанія, за виключенням ОСОБА_13 . ОСОБА_11 сказав, що ОСОБА_13 кудись подівся з ключами. ОСОБА_11 бачив, як він віддавав ключі ОСОБА_13 . Далі вони продовжили вживати спиртне, після чого приблизно о 05.30год.прийшов ОСОБА_13 , розповів, що таксист притягнув автомобіль «Ніссан Альмера» до супермаркета «АТБ», оскільки вона не заводилась, віддав ключі й пішов. Це було приблизно о 6 ранку. Оскільки він хвилювався за автомобіль, то попросив ОСОБА_15 , щоб він взяв таксі та притягнув автомобіль к кафе «Сармат», з чим останній погодився, найняв таксі « ОСОБА_16 » й притягнув за допомогою таксиста автомобіль к кафе «Сармат». Біля «Сармата» автомобіль знаходився приблизно 2 дні. Коли уходив, почув крики, це приїхала міліція, але він пішов на маршрутку. Вподальшому був затриманий в Балаклеї. Зазначив, що потерпілому дзвонив, й хотів привезти ключі, але про це йому не сказав. Вказав, що не заперечує, що взяв ключі в потерпілого, але автомобіль не угоняв, на автомобілі не їздив, не заводив його. Вказав, що автомобіль ОСОБА_13 не показував, а розповів, де він знаходиться в той вечір, коли передавав ключі. В ОСОБА_17 « ОСОБА_18 » розповідав, що це автомобіль батька.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини у скоєнні злочину, передбаченого ч.2ст.289 КК України, його винуватість у скоєнні вищевказаного злочину підтверджується доказами, представленими органом досудового розслідування і перевіреними в ході судового розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що на початку березня 2015року, більш точну дату не пам`ятає, прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_9 за адресою- АДРЕСА_3 .Приїхав на автомобілі «Ніссан Альмера». Залишив його біля будинку. У ОСОБА_9 вже знаходився його знайомий - ОСОБА_19 . Зазначив, що зняв куртку, де знаходились ключі від автомобіля «Ніссан Альмера», й залишив в кімнаті, де знаходився ОСОБА_19 . Останній пішов від ОСОБА_9 через 5 хвилин після його приходу. Коли вийшов від ОСОБА_9 на вулицю, виявив відсутність ключів. Повернувшись до ОСОБА_9 , разом з останнім все обшукали в його квартирі в пошуках ключів, але так їх і не знайшли. Почали дзвонити ОСОБА_19 , але телефон в нього був відключений. Був змушений скорисатись запасними ключами. Авто перегнав за місцем постійного зберігання у двір біля будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_4 , під вікнами, без гаража. Денису було про це відомо, оскільки за тиждень до цього, він допомагав йому перевезти телевізор. Про зникнення ключів в міліцію не заявляв, намагався додзвонитись до ОСОБА_19 . Але, приблизно через 2 тижні після пропажі ключів, виявив відсутність автомобіля на звичайному місці. ОСОБА_20 звернувся до міліції. Вказав, що номер телефону ОСОБА_19 йому надав ОСОБА_9 . Один раз він розмовляв з ОСОБА_19 , просив повернути ключі, але він їх так і не привіз. З моменту викрадення автомобіля до його виявлення сплинуло 6 днів, згідно спідометру, обвинувачений проїхав на автомобілі невелику відстань.
Свідок ОСОБА_8 показав суду, що на початку березня 2015року, більш точну дату не пам`ятає, до нього ввечері приїхав ОСОБА_21 , переночував в нього. Вранку також приїхав знайомий ОСОБА_22 на автомобілі, який залишив у дворі біля будинку. ОСОБА_21 знаходився в кімнаті, а він з ОСОБА_22 пішов на кухню. Куртка ОСОБА_22 залишилась в кімнаті. ОСОБА_21 пішов раніше, пізніше пішов ОСОБА_22 . Через деякий час подзвонив ОСОБА_22 , повідомив про зникнення ключів від автомобіля «Ніссан Альмера», які знаходились в кармані куртки. Не знайшовши ключів в квартирі, зрозуміли, що забрати їх міг лише ОСОБА_21 . Вподальшому ОСОБА_22 користувався запасними ключами й перегнав автомобіль до себе у двір. На дзвінки ОСОБА_21 не відповідав, телефон його був відключений. Через декілька днів ОСОБА_22 подзвонив, повідомив про крадіжку автомобіля.
Свідок ОСОБА_23 показав суду, що познайомився з ОСОБА_21 в кафе «Сармат». В них була компанія, куди входили він, його дівчина ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 . Останній пояснював, що у власності його батька є автомобіль «Шевроле», а в нього «Ніссан». Дійсно, в нього були ключі від автомобіля, й він їх надавав йому на зберігання, щоб не втратити. Особисто, бачив автомобіль «Ніссан» біля кафе «Сармат», двічі товкав цю машину, коли ОСОБА_21 просив перегнати її на інше місце. Вперше побачив цей автомобіль, коли ОСОБА_21 показав його біля будинку на вул. ОСОБА_14 , й сказав, що це його автомобіль, вказав будинок, де проживає батько. Пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_4 просив особу на ім`я « ОСОБА_13 », який постійно знаходився в кафе, перегнати автомобіль, й надав йому для цього гроші на бензин та ключі. Потім бачив, як прийшов « ОСОБА_13 », віддав ОСОБА_21 ключі від автомобіля та сказав, що автомобіль не заводиться. Ввечері, вони сиділи в Кафе «Сармат» з дівчиною, підійшов ОСОБА_4 , попросив допомогти перетягнути машину. Він відмовився, оскільки знаходився з дівчиною. ОСОБА_27 знаходилась біля «АТБ». Бачив цей автомобіль біля райвідділу міліції на пр.Гагаріна. Вподальшому машина стояла біля супермаркета «АТБ». Допомагали перетягнути автомобіль з райвідділу до «АТБ» ОСОБА_13 та ще хтось- хто саме йому невідомо. Вподальшому приходили компанією до супермаркету «АТБ» і він там бачив автомобіль. Потім вони з ОСОБА_19 та таксістом перетягнули автомобіль від супермаркету «АТБ» - 300 метрів за кут, щоб вона при в`їзді не заважала. Зазначив, що в його присутності ОСОБА_4 відчиняв двері автомобіля «Ніссан», вони сиділи в автомобілі, він дозволив там залишити особисті речі, оскільки не було де ночувати. Денис казав, що це його автомобіль, дістався після смерті матері. Казав, що в машині відсутнє пальне, відчиняв капот, казав, що батько щось зробив й автомобіль не заводиться. Зазначив, що в
день, коли приїхали працівники міліції, вони сиділи в кафе «Сармат» компанією. В той час, коли вийшов на вулицю забрати свої речі в багажнику - підбігли працівники міліції, його затримали, а ОСОБА_19 втік. Не заперечував, що дійсно ОСОБА_4 надавав йому ключі від автомобіля й він забирав свої речі з автомобіля. Пам`ятає момент, коли у ОСОБА_4 зникли ключі від від автомобіля, але ключи знайшлись в його безрукавці. Зазначив, що автомобіль декілька разів перетягували з місця на місце. При затриманні ключі були в нього, у ОСОБА_11 .
Дані пояснення свідка ОСОБА_23 приймаються до уваги судом.
Проте, після надання вільних пояснень свідка ОСОБА_23 в судовому засіданні, під час прямого допиту, обвинуваченим ОСОБА_28 було поставлено явно навідне запитання, в зв`язку з чим свідком було змінено свої первісні показання в частині обставин переміщення автомобіля з вул.Зернова до райвідділу на пр.Гагаріна. Так, на питання обвинуваченого, свідок відповів - Коли спитав у ОСОБА_19 , куди пішов ОСОБА_13 з їх компанії, ОСОБА_19 відповів, що він надав ОСОБА_13 ключі та гроші на паливо, й той пішов переганяти автомобіль від будинку. Пізніше прийшов ОСОБА_13 , віддів ключи й сказав, що автомобіль перегнав к «АТБ», але автомобіль не заводиться. Вподальшому зі слів ОСОБА_4 , йому відомо, що автомобіль допоміг перегнати ОСОБА_13 та якийсь незнайомий чоловік.
Показання свідка ОСОБА_23 в даній частині суд оцінює критично, як такі, що надані в судовому засіданні з порушенням вимог ч.6 ст.352 КПК України.
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показала, що працює в кафе «Сармат». Вказала, що в березні 2015року ОСОБА_4 часто заходив до їх кафе. В середніх числах березня 2015року, точну дату не пам`ятає, ОСОБА_4 запропонував їй подивитись на автомобіль. Це була іномарка серебристого кольору. Він всім в кафе розповідав, вихвалявся, що в нього є автомобіль, постійсно смикав в руках брелок, просив знайти знайомих продати автомобіль. Всі були впевнені, що це дійсно його автівка. Казав, що машина не заводиться, оскільки щось з запаленням. Не заперечувала, що дійсно в якийсь момент ОСОБА_4 скаржився, що в нього зникли ключі, але потім вони знову з`явились, й він не пояснював звідки. В день, коли приїхали працівники міліції в кафе «Сармат» й здіснювали затримання, ОСОБА_4 не затримали, оскільки він втік.
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснила, що познайомилась з ОСОБА_4 взимку 2015року, зустрічалась з ним, разом відпочивали, гуляли. Розповідав, що на вул. ОСОБА_14 проживає його батько, й під вікнами його квартири припаркований автомобіль, але на вул. ОСОБА_14 вона особисто автомобіль не бачила. Зазначила, що вони з ОСОБА_21 з компанією знайомих проводили час в Кафе «Сармат». На початку березня 2015року, точну дату не пам`ятає, днем, ОСОБА_4 сказав, що необхідно забрати автомобіль, й перегнав автомобіль к м`ясокомбінату (Червонозаводського райвідділу), то вона там автомобіль побачила вперше. Автомобіль був світло-сірий. ОСОБА_4 відчиняв двері, сідав в нього. При цьому були присутні ОСОБА_31 та його дівчина ОСОБА_32 . Після цього всі пішли, оскільки машина не заводилась. Як пояснив ОСОБА_4 , батько ще її не відремонтував. Після цього, разом з ОСОБА_4 ходила дивилась на даний автомобіль біля «АТБ» та кафе «Сармат». Й знову ОСОБА_4 хвалився, що це його автомобіль, сідав в нього. Розповідав, що машину треба продати за 2-3 тисячі доларів, пропонував її знайомим, але ніхто йому грошей не давав.
Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні пояснила, що познайомилась з ОСОБА_4 в січні 2015року в смт Червоний Донець. На початку березня 2015року побачила у ОСОБА_4 ключі від автомобіля. З цього приводу він зазначив, що йому друг надав покататися. Саму автівку вона не бачила, але ОСОБА_4 розповідав, що це «Ніссан» серебристого кольору, пояснював що машина знаходиться на вул.Одеській, але де саме вона не цікавилась.
Крім показань потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному злочині підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
Так, з виписки з ЄРДР щодо внесення за № 0000659 від 19.03.2015року вбачається щодо внесення відомостей за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.289 КК України згідно заяви ОСОБА_6 про те, що в період часу з 19.30год 18.03.2015року по 07.00год. 19.03.2015року, невстановлена особа незаконно заволоділа його транспортним засобом «Nissan Almera Classic, д/н НОМЕР_1 , що припаркований за адресою м.Харків, вул.Зернова, 6.
Згідно протоколу огляду місця події від 24.03.2015р., встановлено автомобіль «Nissan Almera Classic, д/н НОМЕР_1 , в якому знаходиться ОСОБА_23 , якому ключі від даного автомобіля надав його знайомий ОСОБА_19 .
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2015 року встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 на фото № 2 впізнав ОСОБА_4 як особу,яку останній раз бачив в середині березня місяця, саме в той день, коли в нього з кишені зникли ключі від автомобіля.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2015 року встановлено, що свідок ОСОБА_23 на фото № 3 впізнав ОСОБА_4 як особу,яку останній раз бачив ранком 24.03.2015року, який здійснив угон автомобіля «Ніссан Альмера» та видавав його за свою власність.
Крім того, висновком судової дактилоскопічної експертизи №163 від 13.04.2015року встановлено, що слід долоні руки розміром 45Х68 мм (від копійований на відрізку липкої стрічки розміром 48х83мм «з лівого заднього габариту а/м висновком судової дактилоскопічної експертизи №150 від 01.04.2015року, згідно якого «Nissan Almera Classic держ/номер НОМЕР_1 »), вилучений 24.03.2015року за фактом угону автомобіля Гр. ОСОБА_6 , «Nissan Almera Classic, який було припарковано по вул..Зернова, 6 в м.Харкові і згідно висновку експерта №150 від 01.04.2015року придатний для ідентифікації особи, залишений ділянкою долоні руки (гіпотенар) лівої руки на дактилоскопічній карті, заповненої на ім`я гр..» ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи №150 від 01.04.2015року, на слідокопіюючій поверхні чотирьох відрізків липкої стрічки, вилучених 24.03.2015року за фактом угону автомобіля ОСОБА_6 , «Nissan Almera Classic, який було припарковано по вул..Зернова в м.Харкові, відкопійовано один слід долоні руки 45х68 мм (на відрізку липкої стрічки розміром 48х83), який придатний для ідентифікації особи і два сліди пальців рук розміром 11х25мм(на відрізку липкої стрічки розміром 24х44мм), 10х44мм (на відрізку липкої стрічки розміром 48х85 мм), які непридатні для ідентифікації особи. Слід долоні розміром 45х68мм (на відрізку липкої стрічки розміром 48х83мм), залишений не гр.. « ОСОБА_23 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім.*я якого заповнена дактилоскопічна карта, а іншою особою.
Висновком судової авто-товарознавчої експертизи від 27.03.2015року №64, визначена ринкова вартість автомобіля «Nissan Almera Classic, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням зносу, умов та обмежень, зазначених в дослідницькій частині, на момент здійснення кримінального правопорушення, станом на 19.03.2015року складала 152295 грн.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.04.2015року за участю ОСОБА_4 , останній пояснив, що, 07.03.2015року, знаходячись за адресою- м.Харків, вул..Костичева, 25а, взяв ключі від автомобіля «Ніссан Альмера» з кармана куртки свого знайомого ОСОБА_22 . Останній про це не знав. Вподальшому, приблизно 20.03.2015року,
прийшов на АДРЕСА_4 , де проживає потерпілий, сів за руль автомобіля, й пригнав його до ларька «Сармат», що на ст. «Левада» в м.Харкові. Про місце знаходження автомобіля йому було відомо, оскільки за тиждень до того він приїжджав з ОСОБА_22 на його автомобілі з магазина, й бачив де він проживає. Вказав, що коли приїхали працівники міліції, то він, побачивши їх, зрозумів, що можливо це пов`язано з крадіжкою авто, й зник з місця події.
Дані пояснення ОСОБА_4 надавав на місці злочину, з проведенням відеофіксації даної слідчої дії, що виключало будь-який тиск на нього. Крім того, оцінюючи даний доказ, суд приймає до уваги, що протокол такої слідчої дії ОСОБА_4 підписав без застережень і уточнень, тому очевидно, що ці слідчі дії були проведені з дотриманням вимог процесуального законодавства, а тому суд вважає цей доказ прокурора належним і допустимим, та таким, яким обґрунтовується вина обвинуваченого.
Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 , якому була пре`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.289 КК України, роз`яснювались процесуальні права та обов`язки підозрюваного, передбачені Конституцією України, КПК України, що підтверджується Пам`яткою про процесуальні права та обов`язки. Крім того, згідно заяви, поданої на ім`я прокурора прокуратури Комінтернівського району м.Харкова, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з правом на захисника, від захисника відмовився, що не суперечить вимогам Кримінально-процесуального кодексу України.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого, надані в судовому засіданні в частині, що стосується вчинення даного кримінального правопорушення особою на ім`я « ОСОБА_13 », а також в частині обставин, викладених обвинуваченим щодо передачі ключів від автомобіля даній особі, й з подальшим повідомленням останнім про вчинення злочину саме ним, оскільки дані показання спростовуються вільними показаннями свідка ОСОБА_23 наданими в судовому засіданні. Так, свідок ОСОБА_23 пояснив, що «йому відомо, що ОСОБА_4 просив особу на ім`я « ОСОБА_13 », який постійно знаходився в кафе, перегнати автомобіль, й надав йому для цього гроші на бензин та ключі. Потім бачив, як прийшов « ОСОБА_13 », віддав ОСОБА_21 ключі від автомобіля та сказав, що автомобіль не заводиться. Ввечері, вони сиділи в кафе «Сармат» з дівчиною, підійшов ОСОБА_4 , попросив допомогти перетягнути машину. Він відмовився, оскільки знаходився з дівчиною. Машина знаходилась біля «АТБ»…. Пам`ятає момент, коли у ОСОБА_4 зникли ключі від автомобіля, але ключи знайшлись в його безрукавці».
Таким чином, обставини подій, викладені обвинуваченим, не ґрунтуються на будь-яких доказах, є нічим іншим, як версією, висунутою обвинуваченим з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Також суд твердження обвинуваченого щодо відсутності його вини у вчиненні злочину розцінює, як спосіб захисту від обвинувачення. Так, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.04.2015року за участю ОСОБА_4 , «20.03.2015року, ОСОБА_4 прийшов на АДРЕСА_4 , де проживає потерпілий, сів за руль автомобіля, й пригнав його до ларька «Сармат», що на ст. «Левада» в м.Харкові». Крім того, згідно пояснень свідка ОСОБА_12 « ОСОБА_4 хвалився, що це його автомобіль, сідав в нього... Розповідав, що машину треба продати за 2-3 тисячі доларів, пропонував її знайомим…». Свідок ОСОБА_23 показав, що «в його присутності ОСОБА_4 відчиняв двері автомобіля «Ніссан», вони сиділи в автомобілі, він дозволив там залишити особисті речі, оскільки не було де ночувати. Денис казав, що це його автомобіль, дістався після смерті матері».
Таким чином, в суду не виникає сумніву щодо незаконного заволодіння, тобто, умисного, протиправного вилучення транспортного засобу з володіння та користування
потерпілого ОСОБА_6 всупереч його волі, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 . Суд критично ставиться до показань обвинуваченого, даними в судовому засіданні, оскільки його свідчення не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства, повністю спростовуються об`єктивною сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не мають протиріч. Таким чином, покази обвинуваченого суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за скоєний злочин та не приймає їх до уваги.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, про надуманість його доводів про вчинення злочину іншою особою та його непричетність до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.289 КК України, а також про доведеність його вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати: за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить рецидив злочинів.
Обставини, що пом`якшують покарання, судом не встановлені.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, на лікарському обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.
Виходячи із принципу призначення покарання необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та упередження можливості вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання лише в умовах ізоляції його від суспільства в межах санкції інкримінованої статті. Крім того, з урахуванням обставин справи, матеріального становища обвинуваченого, застосувати покарання без додаткової міри покарання конфіскації майна.
Цивільний позов не заявлений.
Відповідно до ст. 124 КК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені судові витрати на залучення експерта при проведенні двох судових-дактілоскопічних експертизи в сумі 1104,84грн. та 2764,80грн.відповідно, та судової авто-товарознавчої експертизи в сумі 245,52 грн.

Речові докази по справі - відсутні.
Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у
виді 5 (п`яти) років 5 (п`ять) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 «тримання під вартою» до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання з 15.04.2015року.
На підставі ч.5 ст..72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 15.04.2015 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням авто-товарознавчої експертизи в розмірі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 52 копійки, а також витрати, пов`язані з проведенням судових дактілоскопічних експертиз в сумі 1104 ( одна тисяча сто чотири) гривні 84 копійки, та в сумі 2764 (дві тисячі сімсот шістдесят чотири) гривні 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1