Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 10-176 2010 р. постанова
Головуючий у 1-й інстанції Дорошинська В.Е. Доповідач Буженко Н.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді Годуна В.А.

Суддів : Буженко Н.В., Шевцової В.Г.

З участю прокурора - Жакоміна О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за апеляцією захисника - адвоката ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду ОСОБА_2 від 07.07.2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою задоволено подання прокурора- криміналіста відділу криміналістики прокуратури Херсонської області про обрання запобіжного заходу щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, у вигляді тримання під вартою по тим підставам, що він характеризується посередньо, проживає не за місцем реєстрації, не має на утриманні неповнолітніх дітей, та те, що органами досудового слідства, прокуратури були надані суду докази того, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може ухилитись від органі досудового слідства, перешкоджати встановленню істини у справі, продовжувати займатися злочинною діяльністю, оскільки є керівником злочинної групи, може вчинити тиск на членів вказаної групи і свідків по справі, що підтверджується протоколами допиту інших учасників справи, у наданих до суду матеріалів достатньо для підозри затриманого, та вважає, що він може продовжити злочинну діяльність, ухилятись від досудового слідства, а також суд врахував той факт, що досудовим слідством проводиться перевірка у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 злочинів середньої тяжкості.

В апеляції адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 посилається на те, він має постійне місце проживання, виключно позитивно характеризується, є єдиним годувальником у сім'ї, не притягувався ні до кримінальної ні до адміністративної відповідальності, крім того, він не є посадовою особою, тим більше

працівником правоохоронного органу, а тому підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.З ст.364 КК України є надуманими і не могли враховуватись судом при обранні самої тяжкої міри запобіжного заходу, просить скасувати запобіжний захід - тримання під вартою та обрати запобіжний захід не пов'язаний з позбавленням волі.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора про залишення постанови суду без змін, захисника - адвоката ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, судова колегія приходить до слідуючого.

Відповідно до ст.ст.148, 150 КПК України, роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.04.2003 р. з послідуючими змінами, які містяться у п.З, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, та сам по собі факт вчинення тяжкого злочину, не є безумовною підставою для обрання такого запобіжного заходу без наявних у справі фактичних даних, які б стверджували можливість обвинуваченого ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є лише підозрюваним по справі, яка порушена за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Херсондержрибоохорони та незаконного зайняття рибним промислом за ознаками складу злочинів, передбачених ст.ст.364 ч.З, 249 ч.І КК України, і він не є посадовою особою.

Задовольняючи подання суд, крім того, не звернув увагу на те, що у ньому не наведено жодного факту (епізоду) вчинених злочинів вказаних у постанові про порушення кримінальної справи.

При обиранні ОСОБА_3 В,В. запобіжного заходу суд, в порушення норм кримінально-процесуального законодавства, вийшов за межі подання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4, вказуючи, що він є керівником злочинної групи, а також що органами досудового слідства проводиться перевірка у вчиненні підозрюваним ОСОБА_3 інших злочинів середньої тяжкості, оскільки у поданні ставилася лише підозра у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.З ст. 364 та ч.І ст.249 КК України, чим суд порушив право останнього на захист.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_4 не є суб'єктом злочину за ч.З ст.364 КК України, оскільки не є посадовою особою, тим більше працівником правоохоронного органу, на що звертав увагу апеляційний суд в ухвалі від 2 липня 2010 року, скасовуючи постанову Дніпровського районного суду від 18.06.2010 року. А санкція ч.І ст.249 КК України взагалі не передбачає покарання пов'язаного з позбавленням волі.

Також висновок суду який зроблений на підставі доказів, які надані органом досудового слідства та прокуратури, що ОСОБА_3 може продовжити злочинну діяльність, ухилятися від досудового слідства, перешкоджати встановленню істини у справі, не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки такі докази відсутні у матеріалах справи і вони не досліджувались у судовому засіданні, що підтверджується протоколом судового засідання. Не можна погодитись з висновком суду, що ОСОБА_3 може вчиняти тиск на членів злочинної групи і інших свідків по справі, який суд зробив на підставі протоколів допиту інших учасників справи, оскільки такі дані у протоколі не містяться.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанову суду не можна визнати законною і обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд, в ході якого необхідно всебічно, повно і об'єктивно дослідити всі обставини і прийняти законне рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Постанову судді Дніпровського районного суду М.Херсона від 07.07.2010 року, щодо ОСОБА_3 скасувати, подання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 направити на новий судовий розгляд в той же суд, іншим складом суду.

Головуючий:

Судді: