25.08.2015 № 1-кп/337/202/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2015року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

з участю обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, росіянина, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Запоріжжі, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 1) 28.10.2014р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.213 КК України до громадських робіт строком сто годин; 2) 07.05.2015р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.389 КК України до 1року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
03 квітня 2015року о 07годині 50хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою зі ОСОБА_4 , вирішили скоїти крадіжку майна ОСОБА_7 з приміщення квартири АДРЕСА_4 наступним чином: ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , стояв під віконним отвором балкону квартири АДРЕСА_6 , де слідкував за обстановкою на місці, а ОСОБА_4 , діючи умисно, шляхом відгинання частини металевої решітки віконного отвору балкону проник до приміщення балкону квартири АДРЕСА_6 , що знаходиться на першому поверсі вказаного будинку, з метою викрадення чужого майна. У подальшому через вказаний отвір проник до приміщення балкону квартири також і ОСОБА_5 , де разом зі ОСОБА_4 , вибивши двері балкону, проникли до приміщення квартири АДРЕСА_6 , де таємно намагались викрасти майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: каструлі з нержавіючої сталі у кількості 2штук обємом 5л і 20л, загальною вартістю 1 600грн., але не довели свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки виявили, що вхідні двері до приміщення квартири зачинені зовні, внаслідок чого ОСОБА_5 і ОСОБА_4 залишили майно потерпілого ОСОБА_7 в квартирі, а самі залишили місце події через віконний отвір балкону.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю визнав, щиро розкаявся у скоєному та пояснив суду, що на початку квітня 2015р. він разом зі ОСОБА_4 проникли до балкону квартири де живе ОСОБА_7 , шляхом відгинання частини металевої решітки віконного отвору балкону, з метою заволодіння майном ОСОБА_7 , оскільки на балконі нічого не було вони зі ОСОБА_4 вибили двері балкону і разом проникли до приміщення квартири, де на кухні побачили дві каструлі з нержавіючої сталі, які склали з метою їх викрадення, але ОСОБА_4 виявив, що вхідні двері квартири зачинені зовні і тоді вони залишили каструлі в квартирі, а самі вийшли з квартири через віконний отвір балкону.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю визнав, щиро розкаявся у скоєному та дав суду пояснення, аналогічні поясненням обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинувачених у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.

Дії обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинувачених. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , не виявлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують особу винуватого, який раніше не судимий, вину свою визнав повністю., щиро розкаявся у вчиненому, характеризується за місцем проживання позитивно, тому суд приходить до висновку про можливість призначення покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що помякшують особу винуватого, який хоча і раніше судимий, але вину свою визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, тому суд приходить до висновку про можливість призначення покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_7 не заявлено.

Відповідно до ст.122 КПК України витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи і судової трасологічної експертизи здійснюються за рахунок Державного бюджету України, які цільовим призначенням виділяються спеціалізованим державним установам.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування назначеного покарання протягом іспитового строку одного року, зобовязав його: 1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; 3) періодично зявляться для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2015р., більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування назначеного покарання протягом іспитового строку одного року і шість місяців, зобовязав його: 1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; 3) періодично зявляться для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: - два сліди пальців рук, упаковані в паперовий конверт, два сліди низу взуття та два експериментальні відтиски, упаковані в паперовий конверт, які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження; - пару кросівок чорного кольору, фірми „Adidas, яка передана на зберігання до камери схову Хортицького РВ ЗМУ ГУМВУС України в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_5 . Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1