Провадження № 1-кп/522/915/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2015 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса кримінальне провадження, № 1-кп/522/915/15, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді старшого матроса, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судимого:
-09.10.2014 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 407 КК України до 2 (двох) років службового обмеження,
-у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч. 4 Кримінального кодексу України,-
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем невчасно з`явився на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду крім воєнного стану, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 проходить військову службу за контрактом з 20 січня 2012 року у Збройних силах України. 22 квітня 2015 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 призначений на посаду моториста моторної команди морського танкера «Фастів» військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , тобто знаходиться у межах Одеського гарнізону.
Являючись військовослужбовцем старший матрос ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та своїх функціональних обов`язків, зобов`язаний суворо додержуватись у своїй службовій діяльності вимог Конституції України, законів України, військової присяги, статутів, наказів та розпоряджень, бути зразком виконання службових обов`язків, не допускати ганебних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших.
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2015 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є періодом функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який триває до теперішнього часу.
1 червня 2015 року старшому матросу ОСОБА_4 було надано звільнення, з якого останній мав повернутись до розташування військової частини НОМЕР_1 о 07.00 год. 2 червня 2015 року.
Проте, на порушення вимог закону та обов`язків, старший матрос ОСОБА_4 діючи умисно у період з 2 червня 2015 року по 10 червня 2015 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 .
У подальшому, 10 червня 2015 року старший матрос ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи уникнути кримінальної відповідальності прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де отримав припис на прибуття до військової частини НОМЕР_1 не пізніше 12 червня 2015 року.
Проте, на порушення обов`язків старший матрос ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, в умовах особливого періоду крім воєнного стану, 12 червня 2015 року повторно не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , проводячи час на власний розсуд за місцем реєстрації.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України визнав в повному обсязі, суду пояснив, що дійсно за вказаними у вироку обставинами він незявився вчасно до місця проходження військової служби, немаючи для цого поважних причин.
Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого ОСОБА_4 та інших учасників судового провадження. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки він нез`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, та те, що ОСОБА_4 був раніше судимий за умисне середньої тяжкості кримінальне правопорушення, судимість за яке не погашено і не знято у встановленому законом порядку, відповідних висновків не зробив та на шлях виправлення не став та під час відбування покарання вчинив новий умисний злочин.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд враховує те, що він з`явився із зізнанням, щиро розкаявся та активно сприяв у розкриттю злочину, крім того, даний злочин вчинено внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, тому вказані пом`якшуючі покарання обставини суд розцінює як виключні, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного та враховуючи що даний злочин не є корупційним суд вважає можливим перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України а саме: тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.
Враховуючи ті обставини, що вказане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 під час відбування покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2014 року у вигляді службового обмеження строком на два роки, суд вважає що необхідно призначати покарання за правилами ст. 71 КК України. Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 станом на 06.10.2015 року ОСОБА_7 не відбуто покарання у розмірі 1 (один) рік 3 місяці та 6 днів. Враховуючи, що санкція ст. 407 ч. 4 КК України передбачає покарання лише у вигляді позбавлення волі суд відповідно до ст. 72 КК України вважає за необхідне перевести невідбуту частину покарання у вигляді службових обмежень для військовослужбовців на позбавлення волі з розрахунку три дні службового обмеження - одному дню позбавлення волі, що відповідно до п. а) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні.
Запобіжний захід обвинуваченому під час провадження не обирався.
На підставі ст.ст. 69, 71-72 КК України, керуючись ст.ст. 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України і призначити покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 1 (один) рік 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2014 року з урахуванням вимог ст. 72 КК України із розрахунку три дні службового обмеження відповідає одному дню позбавлення волі, що в свою чергу відповідає одному дню тримання у дисциплінарному батальйоні, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді тримання у дисциплінарному батальйоні на 2 (два) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного поміщення до дисциплінарного батальйону військовослужбовців у військовій частині НОМЕР_2 .
Конвоювання ОСОБА_4 доручити ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або з моменту вручення копії судового рішення через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
06.10.2015