Справа №5-104/10 02.09.2010 09.09.2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
засудженого - ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_6 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2010 року, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Росії, м. Іваново, громадянин України, засуджений 01.10.2009 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,
- направлений для відбування призначеного покарання.
Вказаною постановою суд на підставі ч.2 ст. 78 КК України направив ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.10.2009 року. Мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_6 не виконував покладені на нього вироком суду обов`язки, що свідчить про небажання його стати на шлях виправлення.
В апеляції засуджений ОСОБА_6 просить постанову суду скасувати. Посилається на те, що з початку лютого 2010 року він проходить добровільне лікування від наркотичної залежності у християнському центрі «Свобода». Стверджує, що він не мав на меті ухилятись від покладених на нього судом обов`язків. Про його перебування на лікуванні органи КВІ повідомила його мати, оскільки він сам не міг це зробити. Зазначає, що перебування на добровільному лікуванні свідчить про те, що він став на шлях виправлення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляції: думку прокурора ОСОБА_4 про залишення постанови суду без зміни; дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного.
За змістом ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративне стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Суд, розглянувши подання інспектора Ленінського районного підрозділу Центральної кримінально-виконавчої інспекції м. Миколаєва про направлення ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.10.2009 року, ретельно перевірив обставини, з якими закон пов`язує направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно протоколу судового засідання, суд заслухав пояснення засудженого ОСОБА_6 , дослідив представлені кримінально-виконавчою інспекцією письмові матеріали.
Так, з пояснень засудженого ОСОБА_6 видно, що в лютому 2010 року він змінив місце проживання та не з`являвся на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію у зв`язку з проходженням добровільного лікування від наркотичної залежності у християнському центрі «Свобода» в м. Генічеську Херсонської області. Про зміну місця проживання кримінально-виконавчу інспекцію не повідомив (а.с.73).
Факт відсутності ОСОБА_7 за місцем його постійного проживання знайшов своє підтвердження в рапорті старшого дільничого Ленінського районного відділу міліції, який виконував постанову інспектора на його привід в березні 2010 року(а.с.53).
Згідно реєстраційного листка ОСОБА_7 не з`являвся на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію з січня 2010 року (а.с.23).
На підставі цих даних суд дійшов вірного висновку про невиконання ОСОБА_6 покладених на нього судом обов`язків, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Тому рішення суду про направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання на підставі ч.2 ст. 78 КК України є обґрунтованим і законним.
З огляду на наведене є безпідставним твердження засудженого ОСОБА_7 про те, що він не мав на меті ухилятися від виконання покладених на нього судом обов`язків.
Не знайшло свого підтвердження в матеріалах справи і посилання апелянта на наявність повідомлення його матері в кримінально-виконавчу інспекцію про проходження ним лікування у християнському центрі «Свобода» в м. Генічеську Херсонської області.
Крім того, колегія суддів вважає, що перебування ОСОБА_7 у вказаному центрі не звільняло його від виконання покладених на нього судом обов`язків.
Таким чином, апеляція засудженого ОСОБА_7 є необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів-
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2010 року у відношенні ОСОБА_6 без зміни.
Судді: