Справа №1-236/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2012 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого: Іонніков В.М.

При секретарі: Валяник А.М.

З участю прокурора: Романова Н.Л.

З участю захисника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, інваліда з дитинства 2 групи, не військовозобовязаного, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, - за ст. 185 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На початку листопада 2010 року у невстановлений досудовим слідством день, близько 14 години ОСОБА_2 перебував за своїм місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1.

В цей час, день, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - золотих виробів, які, як йому було відомо зберігались на верхній поличці шафи в одній із кімнат вказаної квартири.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2, переслідуючи корисливий мотив, користуючись тим, що його дії ніким не помічені, тобто останні залишаться таємними, підійшов до шафи, яка знаходиться в дальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 та, відчинивши дверцята шафи, які були не зачинені на замикаючий пристрій, з верхньої полиці таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яке, утримуючи при собі місце скоєння злочину залишив та в подальшому розпорядився ним на свій розсуд.

Таким чином, ОСОБА_2 шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_3:

- жіночий перстень із червоним каменем в середині, виготовлений із золота 583 проби, вагою 12 грам, вартістю 4000 грн.;

- чоловічу печатку, виготовлену із золота 583 проби, вагою 10 грам, вартістю 3000 грн.;

- ланцюжок, виготовлений із золота 583 проби, вагою 6 грам, вартістю 1 800 грн., на якому знаходився кулон виготовлений із золота 583 проби, вагою 4 грами, вартістю 1200 грн.;

- кулон, виготовлений із золота 583 проби, вагою 2 грами, вартістю 600 грн.;

- монету часів Російської імперії, виготовлену із золота 999 проби, вагою 10 грам, вартістю 5 000 грн., чим спричинив останній матеріальної шкоди на загальну суму 15 600 грн.

Та в той же день, час та в тому ж місці ОСОБА_5 таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_4 - обручальну каблучку, виготовлену із золота 583 проби, вагою 7,5 грам, вартістю 2 300 грн., чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 17 900 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину свою в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно він в листопаді 2010 року викрав золоті вироби, які зберігались в його квартирі та належали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Золоті вироби в подальшому він продав.

Дослідивши матеріали справи, допитавши підсудного, керуючись ст.299 КПК України суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 доказана та підтверджується наступними доказами по справі:

- протоколом від 11 листопад 2011 року усної заяви про злочин від ОСОБА_3 про вчинений ОСОБА_2 злочин;

- протоколом від 11 листопада 2011 року огляду місця пригоди, згідно якого було оглянуто місце вчинення злочину та зафіксовано викрадення чужого майна золотих виробів;

- показаннями потерпілої ОСОБА_3, яка пояснила, що восени 2010 року у неї в квартирі пропали золоті вироби. ОСОБА_2 визнав, що це він викрав ці золоті вироби;

- показаннями потерпілого ОСОБА_4, який пояснив, що восени 2010 року у нього в квартирі пропали золоті вироби. ОСОБА_2 визнав, що це він викрав ці золоті вироби;

- довідкою з Головного управління статистики у Житомирській області про вартість золота на день вчинення злочину;

- протоколом від 19 грудня 2011 року відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_2, який розповів та показав, як він на початку листопада 2011 року викрав золоті вироби у ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Скоєне ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, як умисні дії, які виразились в таємному викрадені чужого майна.

При визначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує, що обставинами, які помякшують його покарання є щире каяття. Обставин, які обтяжують його покарання по справі не встановлено. Суд також враховує, що він скоїв умисний злочин середньої тяжкості, раніше не судимий і раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, являється інвалідом з дитинства 2 групи, частково відшкодував потерпілій спричинену злочином шкоду, характеризується за місцем проживання посередньо, потерпілі просять суд не позбавляти його волі, а тому суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винного вважає, що йому слід призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_3М про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди підлягає задоволенню на суму 14 300 грн.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди підлягає задоволенню на суму 2 300 грн.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання за ст. 185 ч.1 КК України 2 роки позбавлення волі.

За ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

За ст.76 КК України покласти на нього обовязки:

- періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця

проживання, роботи, навчання.

Міру запобіжного заходу для нього залишити до вступу вироку в законну силу - підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 14 300 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 2 300 грн. матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий В.М. Іонніков