АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконферензв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку та заяву про перегляд вироку Апеляційного суду м. Севастополя від 25 жовтня 2002 року за нововиявленими обставинами,
за участю сторін:
прокурора - ОСОБА_6
засудженого - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Апеляційного суду м. Севастополя від 25 жовтня 2002 року
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
засуджений:
- за пп. «а», «з» ст.. 93 КК України (в редакції 1996 року) - на довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
- за ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1992 року) - на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю;
- за ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції 2001 року) на 3 роки позбавлення волі,
- ч. 2 ст. 357 КК України (в редакції 2001 року) на 1 рік позбавлення волі.
На підставі ст.. 70 КК України (в редакції 2001 року) за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 визначено у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Ухвалою колегії суддів Судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах від 24 квітня 2003 року вирок Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2002 року щодо ОСОБА_5 залишений без зміни.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Апеляційного суду м. Києва з клопотанням про поновлення строку та заявою про перегляд вироку Апеляційного суду м. Севастополя від 25 жовтня 2002 року за нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи вимоги тим, що ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 27 травня 2003 року уточнені його анкетні дані та встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, він вчинив злочин, будучи неповнолітнім, а тому йому не могли відповідно до закону призначити покарання у виді довічного позбавлення волі, що є нововиявленою обставиною.
Він неодноразово звертався із заявами про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, проте, з об`єктивних причин його заяви не розглядалися.
Ухвалою Терновського районного суду м. Кривий Ріг від 27 квітня 2015 року перевірено та встановлено, що він вчинив злочин у неповнолітньому віці, проте, у зв`язку з наявними даними про перебування справи у ВССУ йому було відмовлено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який просив поновити йому строку на подачу заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, прокурора, яка заперечувала проти розгляду клопотання, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції на даний час у зв`язку із зміною законодавства не є судом, який може переглянути вирок Апеляційного суду м. Севастополя щодо ОСОБА_5 , дослідивши надані матеріали, колегія суддів дійшла до наступного.

З долучених до клопотання та заяви матеріалів вбачається, що вирок щодо ОСОБА_5 постановлений Апеляційним судом м. Севастополя як судом першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 33, ст.. 463 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
На даний час у зв`язку зі зміною чинного законодавства України, відповідно до положень п. 20 ч. 1 ст. 3 КПК України, апеляційні суди діють в Україні виключно як суди апеляційної інстанції.
Крім того, згідно до ч. 7 ст. 31 КПК України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами здійснюється у такому самому кількісному складі, в якому вони були ухвалені.
Вирок суду, про перегляд якого ставиться питання, постановлено відповідно до ст. 17 КПК України (в редакції 1960 року)судом першої інстанції, до складу якого входили народні засідателі, участь яких була обов`язковою при розгляді кримінальних справ про злочин, за який передбачалася можливість призначення покарання у виді довічного позбавлення волі.

Разом з тим, на даний час, з урахуванням положень ч. 3 ст.31 КПК України, кримінальне провадження щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, за клопотанням обвинуваченого підлягає розгляду судом присяжних у складі двох професіональних суддів та трьох присяжних лише в судах першої інстанції, до яких згідно п. 22 ч. 1 ст. 3 КПК України відносяться районні, районні в містах, міські та міськрайонні суди.
Отже, вирішення поставлених у заяві ОСОБА_5 питань виходить за межі повноважень апеляційного суду, і, в разі необхідності перегляду вироку за нововиявленими обставинами саме апеляційним судом, істотно порушить права обвинуваченого.
За таких обставин апеляційний суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, позбавлений можливості здійснити кримінальне провадження про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами за заявою засудженого ОСОБА_5 .
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до положень ч. 1 ст. 463 КПК України розгляд заяви ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду м. Севастополя від 25 жовтня 2002 року щодо нього за нововиявленими обставинами повинен здійснюватись у суді першої інстанції за місцем скоєння злочину, тобто в одному із районних судів м. Севастополя.
Однак, у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим на тимчасово окупованих територіях, відповідно до ч.1 ст.12 Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територіальна підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим судам, змінена та розгляд кримінальних проваджень, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, покладено на місцеві загальні суди міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва, а тому колегія суддів вважає необхідним визначити територіальну підсудність для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку та заяви про перегляд вироку Апеляційного суду м. Севастополя від 25 жовтня 2002 року за нововиявленими обставинами, Голосіївському районному суду м. Києва.
Керуючись ст..ст. 376, 463, 31, 33 КПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Направити матеріали за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку та заяву про перегляд вироку Апеляційного суду м. Севастополя від 25 жовтня 2002 року за нововиявленими обставинами для розгляду Голосіївському районному суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

_________________________________ ______________________________ ______________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3