Дата документу Справа № 336/6983/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1175/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.366 КК УкраїниСуддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ачинська Красноярського краю російської федерації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за скоєння злочину, передбаченого ст.366 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він, обіймаючи посаду генерального директора ТОВ «Ексістрой», як посадова особа наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, в період з травня по липень 2013 року вніс завідомо неправдиві відомості до офіційного документу за таких обставин.

На початку травня 2013 року в офісі товариства з обмеженою відповідальністю «Ексістрой» в будинку № 2-В по вул. Базовій в м. Запоріжжі ОСОБА_7 , працюючи на посаді генерального директора ТОВ «Ексістрой», в процесі подачі документів для участі в процедурі закупівлі робіт за бюджетні кошти з капітального ремонту покрівлі житлового будинку № 31 по вул. 40 років Радянської України в м.Запоріжжі за відсутності в штаті товариства працівників відповідної кваліфікації вніс до офіційного документу, а саме: до довідки про працівників, завідомо неправдиві відомості про перебування у трудових відносинах з товариством ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у відсутність у перелічених осіб трудових договорів з товариством. Зазначену довідку поряд з іншими документами пропозиції конкурсних торгів товариства з обмеженою відповідальністю «Ексістрой» обвинувачений подав комунальному підприємству «Управління капітального будівництва», яке 24 квітня 2013 року оголосило проведення закупівлі робіт за бюджетні кошти з капітального ремонту покрівлі згаданого житлового будинку.

На початку липня 2013 року обвинувачений в зазначеному місці в процесі подання заяви про видачу ліцензії на здійснення господарської діяльності на ведення робіт зі створення об`єктів архітектури вніс в документ, що містить відомості про суб`єкт господарювання, завідомо неправдиві відомості про перебування у трудових відносинах з товариством 66 осіб, тоді як в зазначений період з підприємством у трудових відносинах в дійсності перебувало чотири особи. Наведені дані обвинувачений 17 липня 2013 року подав як додаток до заяви про видачу ліцензії на здійснення господарської діяльності в сфері створення об`єктів архітектури до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.366 КК, як внесення службовою особою завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів.

Йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. з позбавленням права обіймати посади, що пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій строком на один рік.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначив, що вирок суду є незаконним, оскільки суд

- не врахував тієї обставини, що ОСОБА_7 не є службовою особою в розумінні ст. 366 КК;

- довідка про наявність працівників, подана у складі тендерної документації, не підпадає під визначення офіційного документа в розумінні ст.358 КК і ч.1 ст.366 КК;

- у справі не настало суспільно-небезпечних наслідків, які на переконання обвинуваченого є обов`язковою умовою для складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК;

- суд безпідставно призначив додаткове покарання у виді позбавлення обвинуваченого права обіймати посади, що пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій.

В зв`язку з чим, ОСОБА_7 просив суд скасувати оскаржений ним вирок і ухвалити новий вирок, яким виправдати його в пред`явленому йому обвинуваченні за відсутності складу злочину.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши обвинуваченого, який наполягав на доводах і вимогах апеляційної скарги; вислухавши прокурора, який заперечив проти доводів і вимог скарги; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок суду без змін.

Судова колегія критично ставиться до заперечень обвинуваченого про те, що він не є службовою особою в розумінні ст. 366 КК, а відтоді не є суб`єктом даного складу злочину. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що суб`єктом службового підроблення може бути будь-яка службова особа незалежно від того, у публічній чи в приватній сфері службової діяльності вчинюється цей злочин. Адже в частині 3 ст. 18 КК зазначено, що службовими особами, крім іншого, можуть визнаватись особи, які постійно обіймають на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

ОСОБА_7 є генеральним директором ТОВ «Ексістрой», згідно з п.5.1 і п.5.4 Статуту товариства є його керівником, який наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями щодо вказаного товариства. (т.2 а.с. 31об., 32 об.) Згідно довідки Головного управління статистики у Запорізькій області ТОВ «Ексістрой» внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ). Тому зважати на заяву ОСОБА_7 , що він не є посадовою особою саме підприємства, не можна.

Не можна й погодитись із запереченням ОСОБА_7 про те, що довідка про наявність працівників, подана у складі тендерної документації, не підпадає під визначення офіційного документа в розумінні ст.358 КК і ч.1 ст.366 КК. При цьому судова колегія виходить з такого.

Предметом злочину є офіційний документ, визначення якого наведено у примітці до ст. 358 КК, згідно з якою офіційним визнається документ, який відповідає таким ознакам: 1) змістом такого документа повинна бути певна інформація (дані, відомості, свідоцтва, показання); 2) ця інформація має бути зафіксована на будь-якому матеріальному носії (папері, магнітній, кіно-, відео- або фотоплівці, дискеті тощо); 3) документ, який містить таку інформацію, повинен складатися з дотриманням визначених законом форм (довідка, наказ, розпорядження, протокол, постанова тощо) і мати передбачені законом реквізити (бланк, штамп, печатка, підпис тощо); 4) інформація, яка міститься в документі, повинна підтверджувати чи посвідчувати певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, або може бути використана як документи докази у правозастосовчій діяльності; 5) документ має бути складеним, виданим чи посвідченим повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в довідці, яка є предметом інкримінованого ОСОБА_7 злочину містяться зазначені ним дані та відомості про працівників (їх кількість, спеціальність, прізвище та ініціали, освіта, досвід роботи в галузі) ТОВ «Ексістрой». Ця інформація зафіксована на папері, який є матеріальним носієм. Документ із наведеною інформацією складено у формі довідки, яка посвідчена печаткою підприємства і підписом посадової особи ОСОБА_7 .

Інформація, яка міститься в довідці, підтверджує роботу на підприємстві ТОВ «Ексістрой» працівників, наявність яких є одним з передбачених документацією конкурсних торгів критеріїв, які дають можливість брати участь в закупівлі Комунальним підприємством «Управління капітального будівництва» робіт по ремонту покрівлі житлового будинку. Тобто є однією з складових умов, виконання яких здатне спричинити наслідки правового характеру у виді перемоги на конкурсних торгах.

Аналогічне значення мають й дані, зазначені ОСОБА_7 , а також посвідчені печаткою підприємства і його підписом, відомості про суб`єкт господарювання, до якої було внесено недостовірні дані щодо працюючих в підприємстві працівників на виконання п.п. 2.2.1,.2.2.2., 3.2.2, 4.2.2., 5.2.2., 6.2.2., 7.2.2., 8.2.2., 9.2.2. «Відомості про укомплектованість підприємства інженерно технічними працівниками необхідних професій та кваліфікацій відповідно до організаційної структури підприємства», «Відомості про загальну чисельність робітників» Порядку ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, затвердженого постановою КМУ №1396 від 05.12.2008 року.

Вказана довідка і відомості, посвідчені повноважною особою генеральним директором юридичної особи ТОВ «Ексістрой» незалежно від форми її власності та організаційно-правової форми.

Отже, предмети даного злочину судом першої інстанції правильно визначено, як офіційні документи.

Суд першої інстанції критично поставився до заперечень ОСОБА_7 про те, що хоч вказані в довідці особи і не були офіційно працевлаштовані на підприємстві, проте, вони були працівниками підприємства, оскільки з ними укладались цивільно-правові угоди на виконання певних робіт. Відтоді їх статус найманих працівників ОСОБА_7 на його переконання було зазначено правильно.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду.

Так, згідно зі ст.1 Закону України «Про охорону праці» працівником є особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).

Трудовий договір відрізняється від цивільно-правових договорів, крім іншого тим, що працівник виконує роботу визначеного роду відповідно до його професії, спеціальності, посади і кваліфікації, здійснює визначену трудову функцію в діяльності підприємства, організації, або установи та дотримується режиму робочого часу, виконує визначену роботу і дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку. Роботодавець зобов`язаний забезпечити працівника роботою відповідно до його трудової функції, а також забезпечити умови праці, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін, і вчасно виплачувати працівнику заробітну плату.

Трудове законодавство забезпечує особі, яка працевлаштовується на роботу за трудовим договором, низку істотних гарантій. Так, роботодавцю забороняється необгрунтовано відмовляти особі у прийомі на роботу; не допускається будь-яке пряме або непряме обмеження прав або встановлення переваг при прийомі на роботу з обставин, не пов`язаних із діловими якостями працівника (недопущення дискримінації); працівник на відміну від особи, яка працює за цивільно-правовим договором, має право на щорічну відпустку, соціальне страхування та інші трудові і соціально-побутові пільги і переваги. Особа, яка працює за цивільно-правовим договором, не має права на оплачувану іншою стороною договору відпустку на відміну від працівника, що працює за трудовим договором, якому щорічно надається відпустка і регулярно двічі на місяць мають виплачуватись грошові кошти аванс і заробітна плата.

Крім того, судова колегія відзначає, що відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Проте, як встановлено судом першої інстанції і підтвердилось під час апеляційного розгляду, трудові договори з більшістю осіб, які зазначено в довідці ОСОБА_7 , саме як з працівниками, не укладались відтоді саме заробітна плата за трудовим договором відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці» їм не виплачувалась.

На підтвердження відсутності трудових угод, а відтоді й на відсутність саме працівників на підприємстві в зазначеній у довідці і відомості кількості, вказує висловлена ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду згода, що ним укладались договори підряду із сторонніми особами, який він вважав працівниками його підприємства.

Склад злочину, передбачений ч.1 ст.366 КК є формальним, відтоді для такої кваліфікації настання суспільно-небезпечних наслідків є необов`язковим. Тому в цій частині доводів апеляційної скарги також погодитись не можна.

Не може судова колегія погодитись також і з запереченнями апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно призначив додаткове покарання у виді позбавлення обвинуваченого права обіймати посади, що пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій.

Так, згідно з постановою Верховного Суду України від 11.06.2015 року (справа №5-61кс15), висновки якої з огляду на положення ст.458 КПК є для судів обов`язковими, в ч.1 ст.366 КК додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю може бути приєднано й до штрафу, з чим не погоджувався апелянт. Тому його заперечення в цій частині є також необґрунтованими.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування вироку суду, у справі не допущено, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4