Справа № 183/3145/13-к
№ 1-кп/183/634/15
В И Р О К
іменем України
16 вересня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

в присутності обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця с. Язикове Благовещенського району Башкортостанської області Росія, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16.07.2012 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 304 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком на 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , уродженця с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

-16.07.2012 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 304 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст. 75, ст. 104 КК України з випробуванням строком на 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
16 березня 2013 близько 01.00 години ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу дачного будинок АДРЕСА_3 , де маючи намір на таємне викрадення чужого майна, переконавшись що їхні дії не будуть ніким помічені, з корисливих мотивів виконуючи умови домовленості, шляхом вільного доступу проникли на територію зазначеного вище домоволодіння, де таємно, повторно, викрали металеву трубу довжиною 2,5 метра діаметром 52 мм, вартістю 50 гривень, металевий швелер довжиною 3 метра розміром 12 см, вартістю 75 гривень, металевий швелер довжиною 2,5 метра розміром 10 см, вартістю 50 гривень та металевий кутник довжиною 2 метри, розміром 50 мм, вартістю 40 гривень, погрузили на мотоцикл «ІЖ Юпітер» та з місця вчинення злочину спільно зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 215 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав, обставини вчиненого кримінального правопорушення ним не оспорювалися. У скоєному обвинувачений кається, в силу ст.63 Конституції України обвинувачений відмовився від дачі показань в суді.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав, обставини вчиненого кримінального правопорушення ним не оспорювалися. У скоєному обвинувачений кається, в силу ст.63 Конституції України обвинувачений відмовився від дачі показань в суді.

Потерпіла в судовому засіданні надала показання про те, що вранці 16.03.2013 року прибула на територію дачного будинку, що розташований в АДРЕСА_3 , де помітила відсутність металевих виробів, які слугували опорою для винограду. Про скоєну крадіжку повідомила міліцію, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повернули їй викрадене майно та встановили металеву опору.

На підтвердження встановлених в судовому засіданні обставин, судом були досліджені:

-Показання свідка ОСОБА_11 про те, що в березні 2013 року він придбав у ОСОБА_7 металеві вироби, за які віддав останньому кошти у розмірі 150 грн., приблизно через тиждень ОСОБА_7 попросив його повернути металеві вироби та, в свою чергу повернув йому грошові кошти у розмірі 150 грн.;

-протокол огляду місця події території дачного будинку за АДРЕСА_3 (т.1 а.к.п. 208-209) та фототаблиці до протоколу огляду;

-постанова про визнання в якості речового доказу металевих виробів (т.1 а.к.п. 212), переданих під розписку потерпілій ОСОБА_8 (т.1 а.к.п. 213);

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 також є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше був судимим, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання визнаються щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків потерпілій.

При цьому суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини з самого початку досудового розслідування, висловленням жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Встановлені обставини, що пом`якшують покарання, характер скоєного злочину та його наслідки, особа винного, його ставлення до скоєного, в даному випадку, дозволяють суду застосувати ст.69 КК України, тому суд вважає за необхідне при призначенні ОСОБА_6 покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст. 185 КК України, та застосувати покарання у виді штрафу.

З урахуванням вимог ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, саме такого покарання буде достатньо для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів, і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше був судимим, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання визнаються щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків потерпілій.

При цьому суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини з самого початку досудового розслідування, висловленням жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Встановлені обставини, що пом`якшують покарання, характер скоєного злочину та його наслідки, особа винного, його ставлення до скоєного, в даному випадку, дозволяють суду застосувати ст.69 КК України, тому суд вважає за необхідне при призначенні ОСОБА_7 покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст. 185 КК України, та застосувати покарання у виді штрафу.

З урахуванням вимог ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, саме такого покарання буде достатньо для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів, і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.2 ст. 185 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинувачених, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.)

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.07.2012 року виконувати самостійно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_6 з зали суду негайно.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.)

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.07.2012 року виконувати самостійно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_7 з зали суду негайно.

Речовий докази по кримінальному провадженню металеві вироби після набрання вироком законної сили залишити потерпілій.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1