Справа № 452/3474/15-к
Провадження № 1-кп/452/273/2015
ВИРОК

іменем України
28 грудня 2015 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001365 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Борислав Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, з середньою освітою, неодруженої, неодноразово судимої, останній раз 24 лютого 2009 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки, звільненої 23 січня 2013 року у зв`язку із відбуттям покарання,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 14 листопада 2015 року, в обідню пору, просячи милостиню у м. Рудки, зайшла на подвір`я житлового будинку по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 , підійшла до його вхідних дверей, де побачивши у врізному замку ключ, повернула його, при цьому усвідомлюючи, що власники будинку відсутні за місцем проживання, відчинила двері та умисно, всупереч волі потерплого, проникла в приміщення житлового будинку і тим самим порушила гарантоване ст. 30 Конституції України право ОСОБА_4 на недоторканість житла, тобто у незаконному проникненні до житла, а саме, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Із обвинувальним актом до суду надіслана угода про примирення, укладена між потерпілим та підозрюваною, підписана сторонами 30 листопада 2015 року, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення; кваліфікації дій за ч. 1 ст. 162 КК України; узгодженого покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. та згоди на його призначення; наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_5 винуватою себе визнала повністю, відмовилася від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 5 ст. 474 КПК України, просила затвердити угоду про примирення, пояснила, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 1) ч. 1 ст. 473 КПК України, та дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання просив затвердити угоду про примирення від 30 листопада 2015 року та призначити узгоджене сторонами покарання і пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2) ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд дійшов до висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання з таких підстав.

Згідно п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 та ч. 3 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої тяжкості може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним (обвинуваченим).

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у незаконному проникненні до житла, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1) ч. 1 ст. 473 КПК України, вид покарання та дала згоду на його призначення, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та відмовилася від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 5 ст. 474 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2) ч. 1 ст. 473 КПК України, та згідний на призначення узгодженої міри покарання.

Угода укладена сторонами добровільно і відповідає вимогам цього Кодексу та закону.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст. ст. 369 371, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 листопада 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001365 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - штраф у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку згідно з положеннями ч. 3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя