справа № 482/1938/15-к В И Р О К
Іменем України
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор прокуратури Новоодеського району ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , перекладач ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 , представник потерпілої ОСОБА_8 .
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
25 серпня 2015 року, в денний час, ОСОБА_3 вживав спиртні напої спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 за місцем їх проживання, в будинку по АДРЕСА_2 .
Близько 21 години, того ж дня 25.08.2015 року, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в цьому ж будинку, в результаті виниклої сварки із ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий у нього умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, наніс їй один прямий удар правовою рукою в область щелепи від чого вона впала на підлогу.
Після цього, ОСОБА_3 наніс лежачій на підлозі ОСОБА_7 один удар ногою в живіт, а коли остання піднялась, то він, штовхнувши її, повалив знову на підлогу та наніс їй один удар ногою в живіт, внаслідок чого спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя у момент їх заподіяння у виді тупої травми живота з пошкодженням підшлункової залози і дванадцятипалої кишки, внутрішньої кровотечі, що викликало серозно-фібринозний перитоніт, з якими остання була доставлена і перебувала на лікуванні в Новоодеській ЦРЛ.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, що передбачений ст.121ч.1 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі фінансового управління Новоодеської райдержадміністрації про стягнення з обвинуваченого 6798,50 гривень витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в Новоодеській ЦРЛ.
Потерпіла ОСОБА_7 пред`явила до обвинуваченого цивільний позов про стягнення 104349,74 гривень на відшкодування завданої злочином матеріальної і моральної шкоди, з яких 4349,74 гривні становлять матеріальні витрати на лікування та 100000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.
Процесуальні витрати по справі по залученню сурдоперекладача складають 427 гривень, а по залучення експерта криміналіста з проведення дактилоскопічної експертизи процесуальні витрати складають 245,52 гривні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаного в суді обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєні інкримінованого йому злочині, а також показами потерпілої ОСОБА_7 та іншими доказами по справі, якими є - досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні інкримінованого йому в провину злочині, що передбачений ч.1 ст.121 КК України, повністю визнав цивільний позов прокурора та частково визнав позов потерпілої, а саме повністю згодний з вимогами потерпілої щодо необхідності відшкодування їй завданої матеріальної шкоди в сумі 4349,74 грн., а заявлений розмір позовних вимог потерпілої про відшкодування їй моральної шкоди визнав частково, а саме: на суму 5000 гривень.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 через перекладача в суді розповів про обставини заподіяння ним умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , визнавши всі обставини цього обвинувачення та пояснивши, що він дійсно 25.08.2015 року, був добре випившим і в результаті виниклого конфлікту із ОСОБА_7 , з якою співмешкав, побив її так, як вказано в обвинуваченні. Зазначив, що в теперішній час усвідомлює для себе те, що він накоїв та ті негативні наслідки, що наступили, шкодує, що все так сталося, а тому у всьому щиро кається, вибачається перед потерпілою і просить суд не позбавляти його волі.
Вислухавши покази допитаних в судовому засіданні обвинуваченого, потерпілу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченим своєї провини у скоєні цього злочину, що передбачений ч.1 ст.121 КК України, його вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні показів допитаної потерпілої ОСОБА_7 вбачається, що вона співмешкала з обвинуваченим ОСОБА_3 , який 25.08.2015 року, близько 21 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, що виникла між ними на побутовому грунті в їх помешкані по АДРЕСА_2 побив її, нанісши удари ногою в живіт, внаслідок чого спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження, з якими вона була госпіталізована до Новоодеської ЦРЛ, де тривалий час лікувалася.
Заявила, що обвинувачений тільки частково відшкодував їй завдану матеріальну шкоду, а тому вважає його каяття формальним, в зв`язку з чим, просить суд її позов задовольнити в повному обсязі та суворо покарати обвинуваченого за вчинений ним злочин та спричинені їй тяжкі тілесні ушкодження.
З досліджених в суду документів, а саме: з рапорту чергового Новоодеського РВ УМВС, двох протоколів огляду місця пригоди від 26.08.2015 року, з витягу з ЄРДР, дійсно вбачається, що в будинку по АДРЕСА_2 , де співмешкали обвинувачений та потерпіла, обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, з якими вона була госпіталізована на стаціонарне лікування до Новоодеської ЦРЛ.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1307 від 28.09.2015 року, у потерпілої ОСОБА_7 , згідно з наданою на дослідження медичною документацією, мали місце тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота з ушкодженням підшлункової залози і дванадцятипалої кишки, внутрішньочеревним крововиливом, серозно-фібринозним перитонітом, які виникли одночасно внаслідок не менше як одної ударної дії тупого твердого предмету в область живота, не виключено взутою ногою, незадовго до надходження потерпілої до лікарні, в строк 25.08.2015 року при обставинах, що викладені в постанові і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння.
У відповідності до висновків судово-медичних експертиз речових доказів, вилученого у обвинуваченого і потерпілої одягу за №№619-620 від 02.10.2015 року, на цьому вилученому слідчим одязі, а саме сорочці, шортах обвинуваченого, джинсах, кофті потерпілої, була виявлена кров, походження якої не виключається як від самого обвинуваченого, так і від потерпілої ОСОБА_7 .
Як вбачається з висновку проведеної під час досудового розслідування криміналістичної дактилоскопічної експертизи №79 від 14.10.2015 року, не представилось ідентифікувати вилучені з місця пригоди відбитки папілярних узорів пальців рук через непридатність цих відбитків для ідентифікації.
Згідно досліджених в суді медичної довідки, потерпіла ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені Новоодеської ЦРЛ з 26.08.2015 року по 15.09.2015 року 20 ліжко-днів, де на її лікування цим медичним закладом охорони здоров`я було витрачено 6798,50 гривень.
Признательні покази обвинуваченого ОСОБА_3 були перевірені на досудовому розслідування шляхом проведення з ними слідчого експерименту, результати якого та свідчення обвинуваченого повністю співпали із встановленими слідством обставинами заподіяння обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого і потерпілої, дослідивши документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому в провину злочині, повністю доведена дослідженими доказами, в тому числі і його признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.121ч.1 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого являється правильною, а тому дії обвинуваченого, суд кваліфікує за ст.121ч.1 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, що передбачений ст.121 ч.1 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя потерпілої в момент заподіяння.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він є не працездатним, не військовозобов`язаним громадянином України, пенсіонер за здоров`ям, інвалід 3-ої групи з дитинства, являється членом Українського товариства глухих, розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєного ним злочину, так і враховує обставини скоєння цього злочину, причини та умови, що привели обвинуваченого до скоєння цього злочину, а також враховує обставини, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі його матеріальний, сімейний стан, задовільний стан здоров`я та всі інші обставини цієї справи, в тому числі і ті, що як обтяжують, так і ті, що пом`якшують йому покарання.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що скоєний обвинуваченим злочин відноситься до категорії тяжкого і вчинений ним без зазначення слідством обставин, що обтяжують йому покарання, що позбавляє суд самому враховувати факт перебування обвинуваченого в момент скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, як обставину, що обтяжує йому покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання ним своєї провини, каяття у скоєному, активне сприяння слідству у встановлені об`єктивної істини по справі та у розкритті злочину.
Разом з тим, наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності і тяжкості скоєного ним діяння, та з урахуванням його особи, не дають суду підстав, при призначені йому покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті обвинувачення, або перейти до іншого менш тяжкого виду покарання, так як наявність сукупності цих кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд, не вбачає в діянні обвинуваченого, враховуючи вищевикладені обставини обвинувачення.
Досліджені в судовому засіданні фактичні обставини справи свідчать про те, що обвинуваченим було скоєно умисний тяжкий злочин, під час конфлікту і сварки з потерпілою, під час його перебування у стані алкогольного сп`яніння, що враховується судом саме як обставина, що характеризує обвинуваченого, а також впливає на прийняте судом рішення суду про незастосування вимог ст.69 КК України при призначені йому покарання.
Причини скоєння цього злочину криються в особистості обвинуваченого, який в момент його скоєння перебував в стані алкогольного сп`яніння, а умовами його скоєння стала сімейна сварка співмешканців, яка виникла на побутовому конфлікті, коли обидві сторони конфлікту перебували в стані алкогольного сп`яніння.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєного злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що обтяжують та пом`якшують йому покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68 КК України, йому має бути призначене для відбування покарання у виді позбавлення волі, яке передбачено санкцією ч.1 ст.121 КК України, в межах мінімальної межі санкції статті обвинувачення, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом, як для його виправлення, так і для попередження вчинення ним нових злочинів.
Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, що позитивно характеризують особу обвинуваченого та які значно пом`якшують йому покарання, з урахуванням того, що обвинувачений являється інвалідом з дитинства, раніше не судимий, повністю визнав свою вину та усвідомив негативні наслідки як вчиненого ним злочину, так і заподіяної шкоди, вибачився перед потерпілою, частково відшкодував їй завдану матеріальну шкоду, з урахуванням вимог ст.50 КК України, де вказано, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає, що каяття обвинуваченого у скоєному ним діянні дійсно являється щирим, в зв`язку з чим, приходить до висновку, що на підставі ст.75 КК України, виправлення і перевиховання обвинуваченого все ж таки можливе без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі, а з наданням йому можливості спокутувати свою провину перед потерпілою та здійснювати своє виправлення через звільнення від відбування призначеного покарання, з випробуванням, та із встановлення обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов прокурора про стягнення з обвинуваченого на користь держави в особі фінансового управління Новоодеської райдержадміністрації Миколаївської області 6798,50 гривень витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в Новоодеській ЦРЛ, в зв`язку з повним визнанням цього позову обвинуваченим, - підлягає задоволенню.
Як вбачається з досліджених в судовому засіданні фактичних даних, що підтвердженні документально, в результаті нанесення обвинуваченим умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , вона потрапила до хірургічного відділення Новоодеської ЦРЛ, де перебувала на лікуванні 20 ліжко-днів з 26.08.2015 року по 15.09.2015 року, в зв`язку з чим, цим закладом охорони здоров`я, на лікування потерпілої було витрачено 6798,50 гривень.
Відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, ст.1206 ЦК України, витрати на стаціонарне лікування потерпілих від злочину відшкодовуються за рахунок особи, яка вчинила цей злочин, тобто підлягають стягненню з обвинуваченого на користь фінансового управління Новоодеської РДА, за рахунок якого фінансуються цей медичний заклад.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого 104349,74 гривень в рахунок відшкодування завданої матеріальної і моральної шкоди, - підлягає частковому задоволенню.
Як вбачається з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи, внаслідок протиправних, умисних, злочинних дій обвинуваченого, потерпілій ОСОБА_7 були спричиненні тяжкі тілесні ушкодження, від чого вона зазнала фізичного болю, нервових переживань та душевних страждань, тривалий час лікувалася та витратила на своє лікування фінансові кошти.
Як вбачається з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи, фінансові витрати потерпілої на лікування склали 4349,74 гривень.
Ця частина заявлених потерпілою позовних вимог також повністю визнана обвинуваченим в судовому засіданні, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілої 4349,74 гривень в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Крім того, потерпілою заявлені позовні вимоги до обвинуваченого про відшкодування завданої їй моральної шкоди в сумі 100000 гривень, які обвинуваченим визнані частково на суму 5000 гривень.
Так, як потерпілій внаслідок протиправних, умисних, злочинних дій обвинуваченого, були спричиненні тяжкі тілесні ушкодження, від чого остання зазнала фізичного болю, нервових переживань та душевних страждань, тривалий час лікувалася і продовжує лікуватись від наслідків отриманих побоїв, то суд приходить до висновку, що потерпілій ОСОБА_7 діями обвинуваченого було завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню, не дивлячись на вибачення обвинуваченого, саме в грошовому виразі.
При визначені розміру суми, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди, суд виходить з вищевикладених обставин справи, враховує характер та обставини вчиненого злочину, ступінь тяжкості одержаних потерпілою тілесних ушкоджень, приймає до уваги характер і глибину перенесених потерпілою фізичних і душевних страждань, їх тривалість, значимість зусиль, необхідних для відновлення її морально-психологічного стану.
Крім того, при визначені розміру морального відшкодування, суд враховує форму і ступінь вини обвинуваченого, а також матеріальний, фінансовий стан обвинуваченого, вимоги розумності та справедливості.
. Речові докази по справі: джинси синього кольору, кофта світлого кольору, сорочка сірого кольору в клітинку, шорти темно-синього кольору, що зберегли на собі сліди злочину і були передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області, відповідно до ст.100 КПК України, - знищити.
Процесуальні витрати по справі, а саме витрати на проведення криміналістичної почеркознавчої експертизи в сумі 245,52 гривні, відповідно до ст.ст.124-126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в особі експертного закладу.
Процесуальні витрати по справі, а саме витрати по залученню до участі в розгляді даної справи сурдоперекладача жестової мови ОСОБА_6 в сумі 427 гривень, відповідно до ст.122, 124-126 КПК України, здійснити за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов прокурора Новоодеського району Миколаївської області в інтересах держави в особі фінансового управління Новоодеської райдержадміністрації Миколаївської області до ОСОБА_3 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, - задовольнити повністю.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення 104349,74 гривень в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної і моральної шкоди, - задовольнити частково.
В задоволені іншої частини заявленого розміру позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, потерпілій ОСОБА_7 , відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області 245,52 гривень судових витрат по залученню експерта з проведення дактилоскопічної експертизи.
Речові докази по справі: джинси синього кольору, кофту світлого кольору, сорочку сірого кольору в клітинку, шорти темно-синього кольору, що зберегли на собі сліди злочину і зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області, - знищити.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , у виді домашнього арешту, що був обраний йому ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 31.08.2015 року, - закінчився 30.10.2015 року.
В процесі судового розгляду справи, прокурором не ставилося питання про продовження дії домашнього арешту, а після закінчення строку його дії, не ставилось питання про обрання обвинуваченому нового запобіжного заходу, а тому у суду відсутні правові підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу на час до набрання законної сили даним вироком суду.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а обвинуваченим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: