Єдиний унікальний номер 722/2444/14-к
Номер провадження 1-в/722/775/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2014 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника СВК №67 ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сокирянської виправної колонії відділу Державної пенітенціарної служби України у Чернівецькій області справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотанням про можливість його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
У судовому засіданні засуджений підтримав подану ним заяву. Вважає, що його поведінка є сумлінною і своїм ставленням до праці він довів своє виправлення, а тому до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.
Представник СВК № 67 та прокурор судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки вважають, що підстави для того відсутні.
З досліджених у судовому засіданні наданих адміністрацією СВК №67 документів, а також матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.11.2011 року, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 14.02.2012 року за ч.1 ст. 187 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 14.01.2011 року.
З 11.03.2012 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії №67.
Кінець строку відбування засудженим покарання - 14.07.2015 року.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, на час розгляду справи відбув більше двох третин строку призначеного покарання.
З характеристики, затвердженої 12.11.2014 року начальником СВК № 67, довідок про стягнення та заохочення, про виконання норм виробітку та стан виконання виконавчих листів, а також документів особової справи засудженого судом встановлено наступне: засуджений ОСОБА_5 за час перебування в слідчому ізоляторі м.Ужгород до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. По прибуттю до СВК №67 з квітня 2012 року по січень 2013 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я був етапований до лікувального закладу в Райковецькій ВК №73. По прибуттю з лікувального закладу до установи працевлаштований не був, бажання працювати не виявляв. У вересні 2013 року був працевлаштований в цеху металовиробів різноробочим. До роботи відносився погано, встановлену норму виробітку не виконував. З жовтня 2013 року і до серпня 2014 року бажання працевлаштуватися на підприємстві установи не виявляв, однак приймав участь у роботах по благоустрою у відділенні. У вересні 2014 року працював в будівельній бригаді різноробочим. До роботи відносився добре, поставлені перед ним завдання виконував. У жовтні 2014 року не працював у зв`язку із недостатнім об`ємом робіт. По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний. За час перебування в установі за порушення вимог режиму відбування покарання в одному випадку був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не має. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні, відвідує, реагує посередньо. Участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. Згідно вироку суду має збитки, завдані вчиненим злочином, однак виконавчих листів до установи не надходило. Вину у вчиненому злочині не визнає.
Відповідно до атестаційного листа за результатами атестації по підсумках роботи за 1 півріччя 2014 року ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.
Протоколом №1 від 16.01.2014 року адміністративною комісією СВК №67 вирішено відмовити ОСОБА_5 в клопотанні перед судом про умовно-дострокове звільнення, як особі яка не довела свого виправлення.
Частиною другою ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Жодними матеріалами особової справи засудженого, а також жодними доказами судової справи не доведено, що протягом часу відбування ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі останній бездоганно та сумлінно поводився та сумлінно відносився до праці, адже дослідженими судом доказами стверджується, що бажання займатися суспільно-корисної працею у засудженого виникло лише у вересні 2014 року, а до того часу такого бажання він не мав. Крім того, в судовому засіданні засуджений пояснив що до вересня 2014 року він не звертався до адміністрації колонії із заявою про забезпечення його роботою, оскільки цьому перешкоджала його хвороба. Однак, жодними документами особової справи засудженого не доведено, що наявна у ОСОБА_5 хвороба перешкоджає його працездатності: обмежує чи унеможливлює виконання ним робіт на виробнипцтві установи.
Тобто, період сумлінної поведінки та відношення до праці засудженого є нетривалим.
Суд враховує характер злочину, вчиненого ОСОБА_5 , який є тяжким.
Також, суд враховує поведінку засудженого під час провадження по кримінальній справі, а саме часткове визнання ним своєї вини у вчиненні злочину, його незгоду з вироком, оскарженим його до суду апеляційної інстанції, тобто відсутність підстав для висновку про те, що у вчиненому він розкаюється та призначене судом покарання вважає справедливим.
Суд враховує, що на утриманні ОСОБА_5 перебуває четверо неповнолітніх дітей і за місцем його проживаванняє умови для його прапцевлаштування, однак дані обставини не є вирішальними при вирішенні питання про можливість його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки не передбачені ст.81 КК України.
Проаналізувавши всі докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_5 довів своє виправлення, тому відсутні передбачені ст.81 КК України підстави для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, тому в задоволенні його клопотання слід відмовити, за його безпідставністю.
На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч. 1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .