печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.10.2015 Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 04.06.2015р. за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який займає посаду заступника начальника Управління контррозвідки ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, має військове звання полковника, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 330, ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Печерського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 330, ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім цього, до суду надійшла угода, укладена між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 , захисниками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання винуватості від 24.09.2015р., якою досягнуто наступних умов.

Старшим слідчим в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України майором юстиції ОСОБА_10 за погодженням з прокурором 22.09.2015р. повідомлено про підозру ОСОБА_6 в тому, що ОСОБА_6 , маючи військове звання полковник, з червня 1995 року проходив військову службу на різних посадах в органах державної безпеки України. ОСОБА_6 наказом Голови СБУ від 18.04.2014 № 744-ос призначений на посаду заступника начальника Управління контррозвідки ГУ СБУ у м. Києві та Київській області.

Відповідно до затверджених начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 29.03.2015р. (реєстр. № 70914 від 21.03.2015) до функціональних обов`язків ОСОБА_6 та його компетенції, серед іншого, входили організація роботи та контроль реалізації контррозвідувальних і оперативно-розшукових заходів, спрямованих на протидію розвідувальним та іншим протиправним посяганням спецслужб іноземних держав; контррозвідувальний захист органів державної влади та управління м. Києва від спрямувань іноземних спецслужб; охорона державної таємниці та конфіденційної інформації; координація оперативно-службової діяльності підрозділів Управління в частині протидії розвідувально-підривної діяльності спецслужб Російської Федерації та інших держав, а також виявлення, попередження та припинення спроб втручання з боку РФ у внутрішню та зовнішню політику України.

У лютому 2015 року ОСОБА_6 отримав від заступника директора із зовнішньоекономічних зв`язків ТОВ «Рейлтрансхолдінг» (Україна, м. Київ) громадянина України ОСОБА_11 , з яким раніше проходив службу в органах безпеки та перебуває у товариських відносинах, пропозицію зібрати інформацію щодо фінансово-господарської діяльності компаній з групи корпорації «Азовмашінвест Холдінг Лімітед», а саме ПАТ «Азовмаш» (м. Маріуполь, Україна) та його генерального директора ОСОБА_12 . Перед тим, як ОСОБА_6 відповів згодою на вказану пропозицію ОСОБА_11 , останній йому повідомив, що замовниками збору зазначеної інформації є невстановлені представники ВАТ «Рейлтрансхолдінг» (Російська Федерація), яке фактично контролює ТОВ «Рейлтрансхолдінг» (Україна). При цьому ОСОБА_6 , надаючи згоду на збір такої інформації, мав намір у подальшому отримати певну винагороду від представників ВАТ «Рейлтрансхолдінг» (Російська Федерація).

Зацікавленість вищевказаного російського підприємства щодо ПАТ «Азовмаш» викликана намірами монополізувати в подальшому галузь вагонобудування на територіях колишніх країн СНД шляхом проведення недобросовісних конкурентних дій.

ОСОБА_6 планував здійснювати збір згаданої інформації з використанням наявних у нього оперативно-розшукових та контррозвідувальних можливостей, а також із залученням сил і засобів очолюваного ним підрозділу.

При цьому представнику ТОВ «Рейлтрансхолдінг» він не повідомляв про спосіб збору інформації, а підлеглим працівникам про власні злочинні наміри.

20.04.2015р. ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою збирання та передачі інформації для невстановлених представників ВАТ «Рейлтрансхолдінг» (Російська Федерація), використовуючи службове становище, дав доручення своєму підлеглому співробітнику СБ України ОСОБА_13 зібрати відомості щодо фінансово-господарських відносин підприємств групи «Азовмашінвест Холдінг Лімітед», зокрема ПАТ «Азовмаш», за 2011 рік.

Водночас, ОСОБА_13 , не будучи обізнаним зі злочинними намірами свого керівника ОСОБА_6 , діючи відповідно до вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» і функціональних обов`язків, у ході здійснення контррозвідувального захисту економічного потенціалу та об`єктів стратегічно важливих галузей економіки шляхом проведення оперативно-розшукових заходів отримав інформацію щодо вищевказаних фінансово-господарських відносин, яку виклав у вигляді схеми.

В подальшому ОСОБА_13 , 27-28.04.2015р., перебуваючи в робочому кабінеті ОСОБА_6 та діючи за його вказівкою, передав останньому схему в паперовому вигляді щодо фінансово-господарських відносин підприємств групи «Азовмашінвест Холдінг Лімітед» за 2011 рік, в якій викладені відомості були отримані ним у ході здійснення оперативно-розшукової діяльності, у тому числі з оперативних джерел. Також ОСОБА_13 передав ОСОБА_6 електронну копію зазначеної схеми на флеш-накопичувач, яку останній скопіював на власний ноутбук.

Продовжуючи свої злочинні дії з метою передачі представникам іноземного підприємства зібраної ним службової інформації, ОСОБА_6 02.06.2015р., діючи з корисливих мотивів, перебуваючи на своєму робочому місці у кабінеті № 411 адміністративної будівлі ГУ СБ України у м. Києві та Київській області за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3а, використовуючи особистий ПЕОМ (ноутбук), з власної електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_5 » надіслав на електронну поштову скриньку ОСОБА_11 « ІНФОРМАЦІЯ_6 » схему щодо фінансово-господарської діяльності з рядом підприємств, отриману від ОСОБА_13 . У подальшому ОСОБА_11 мав передати названу схему замовникам невстановленим представникам ВАТ «Рейлтрансхолдінг» (Російська Федерація).

У свою чергу, ОСОБА_11 виступав посередником між невстановленими представниками ВАТ «Рейлтрансхолдінг» (Російська Федерація) та ОСОБА_6 і не був обізнаним з обставинами та способами збору вказаної інформації, її походженням та обмеженням в доступі й не підбурював останнього до скоєння інкримінованих правопорушень.

Відповідно до висновку Державного експерта з питань таємниць заступника Голови СБ України ОСОБА_14 від 23.06.2015р. № 6 передані представнику іноземного підприємства відомості отримано у ході контррозвідувального захисту економічного потенціалу та об`єктів стратегічно важливих галузей економіки.

В цілому вказані відомості підпадають під вимоги п. 1.1 та 2.7 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в СБ України, затвердженого наказом Центрального управління СБ України від 21.08.2012р. № 400, і повинні мати гриф обмеження доступу «Для службового користування». Оприлюднення та передача зазначеної інформації представнику іноземної організації може завдати шкоди інтересам СБ України.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями за викладених обставин, діючи з корисливих мотивів, зібрав та передав невстановленим представникам іноземного підприємства відомості, що становлять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, які йому стали відомі у зв`язку з виконанням службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 330 КК України.

Крім того, з березня по червень 2015 року ОСОБА_6 , будучи службовою особою співробітником правоохоронного органу, перебуваючи на посаді заступника начальника Управління контррозвідки ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, діючи з корисливих мотивів та в інтересах невстановлених представників ВАТ «Рейлтрансхолдінг» (Російська Федерація), маючи умисел на незаконне ознайомлення із відомостями, які передаються засобами зв`язку та діючи з метою збору інформації щодо ПАТ «Азовмаш» та його генерального директора ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що своїми діями порушує конституційне право громадян, передбачене ст. 31 Конституції України, в порушення вимог ч. 3 ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», пунктів 1.3, 1.5, 1.6, 2.4, 3.7.1, 5.6, 5.15 наказу Голови СБ України від 17.11.2014р. № 002 «Про затвердження Інструкції про порядок організації та проведення оперативно-технічних та оперативно-технічних пошукових заходів з використанням можливостей Служби безпеки України» з використанням можливостей відділу оперативно-технічних заходів ГУ СБУ у м. Києві та Київській області (далі ВОТЗ), маючи єдиний злочинний намір, вчиняв продовжуваний злочин умисно порушував таємницю телефонних розмов громадян України ОСОБА_12 , який використовував номер мобільного телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , його батька ОСОБА_15 , який використовував номер мобільного телефону № НОМЕР_3 , та колишньої помічниці ОСОБА_16 , яка використовувала номер мобільного телефону НОМЕР_4 , не отримавши їх згоди та відповідної санкції суду на здійснення такого прослуховування.

Так, на початку березня 2015 року ОСОБА_6 , достовірно знаючи конкретних користувачів вищевказаних номерів телефонів, умисно надав вказівку оперуповноваженому УКР ГУ СБУ у м. Києва та Київській області ОСОБА_17 , який призначений на посаду 05.03.2015р. і не був обізнаним зі злочинними намірами свого керівника та відсутності правових підстав, проводити оперативно-технічні пошукові заходи (далі ОТПЗ) зі зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме прослуховувати телефонні розмови вищевказаних осіб. З метою невикриття та маскування свого злочинного умислу ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_17 , що ним начебто отримана інформація щодо причетності керівника ПАТ «Азовмаш» ОСОБА_12 до фінансування тероризму на сході України.

Для надання вигляду легальності власним злочинним діям ОСОБА_6 було прийнято рішення прослуховувати вказаних абонентів як невстановлених зв`язків об`єкта справи контррозвідувальної перевірки № 160 з класифікацією «Розвідувальна діяльність проти України. Державна зрада. Створення терористичної групи чи терористичної організації», хоча насправді ОСОБА_12 та інші особи стосунку до її матеріалів не мали.

З березня по червень 2015 року ОСОБА_17 за наказом ОСОБА_6 , вважаючи його законним, з різною періодичністю у приміщенні ВОТЗ, яке розташоване за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3а, особисто здійснював прослуховування телефонних розмов ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , зміст яких доповідався безпосередньо ОСОБА_6 у службовому кабінеті останнього.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, своїми умисними діями за викладених обставин вчинив порушення таємниці телефонних розмов, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 163 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення службового підроблення офіційних документів, з метою зібрання для невстановлених представників ВАТ «Рейлтрансхолдінг» (Російська Федерація) інформації щодо фінансово-господарської діяльності «Азовмашінвест Холдінг Лімітед» та ПАТ «Азовмаш» здійснював його під легендою оперативного документування дій посадових осіб вказаних компаній, нібито пов`язаних із фінансуванням тероризму. З цією метою, переслідуючи корисливі цілі, ОСОБА_6 особисто підготував та доповів безпосередньому керівництву сфальсифіковану ним довідку про зустріч з оперативним джерелом, в якій виклав неправдиву інформацію. ОСОБА_6 , намагаючись легалізувати свої незаконні дії стосовно посадових осіб «Азовмашінвест Холдінг Лімітед» та ПАТ «Азовмаш», 11.03.2015р. зареєстрував вказану довідку в режимно-секретному підрозділі за № 75072, а 13.03.2015р. облікував у базі даних інформаційно-аналітичного відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, що стало підставою вважати посадових осіб названих компаній такими, що становлять інтерес для органів СБ України.

Крім того, ОСОБА_6 , маючи єдиний злочинний намір, вчиняв продовжуваний злочин, який складався з тотожних діянь, з метою збору інформації щодо ПАТ «Азовмаш» та його генерального директора ОСОБА_12 , користуючись своїм авторитетом керівника, недосвідченістю та необізнаністю ОСОБА_17 з матеріалами оперативної справи, у рамках якої здійснювались вищезазначені ОТПЗ, надавав накази останньому заповнити та внести завідомо неправдиві відомості, видаючи їх за достовірні, до офіційних документів суворої звітності бланків завдань СБ України №№ 00004679, 00004748, 00012662, 00012663, 00016540, 00016541, 00018609, 00018572, 00018608, 00030022 на проведення оперативно-технічних заходів (контролю телефонних розмов) користувачів номерів телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Надаючи ОСОБА_17 вказівку заповнити названі бланки завдань, ОСОБА_6 усвідомлював, що його наказ буде беззаперечно виконаний, оскільки ОСОБА_17 не знайомий з матеріалами оперативної справи, а тому не зможе перевірити, чи мають відповідні телефонні номери абонентів стосунок до неї, а також чи взагалі отримувався дозвіл суду на їх прослуховування.

У період з березня по червень 2015 року ОСОБА_17 , виконуючи наказ свого прямого керівника ОСОБА_6 , вважаючи його законним, при цьому не будучи обізнаним із його злочинними намірами вчиняти кримінально карані діяння, заповнив дані бланки, внісши до них відомості, які не відповідають дійсності. Так, ним було вказано, що зазначені заходи проводяться за справою контррозвідувальної перевірки № 160 з класифікацією «Розвідувальна діяльність проти України. Державна зрада. Створення терористичної групи чи терористичної організації», метою заходу є встановлення особи, яка використовує зазначений номер телефону, виявлення фактів та ознак її терористичної та іншої протиправної діяльності, а користувач телефону невстановлена особа, яка належить до близьких зв`язків об`єкта справи № 160.

Після заповнення вказані бланки погоджувались особисто ОСОБА_6 , який, усвідомлюючи їх неправдивість та офіційний характер, використовуючи своє службове становище, перебуваючи в адміністративній будівлі ГУ СБ України у м. Києві та Київській області (м. Київ, пров. Аскольдів, 3а), в період з березня по червень 2015 року підписав названі бланки завдань як начальник підрозділу-ініціатора проведення ОТПЗ. Підписані ОСОБА_6 документи: бланки завдань №№ 00004679, 00004748, 00012662, 00012663, 00016540, 00016541, 00018609, 00018572, 00018608, 00030022 мають юридичне значення, оскільки у подальшому були зареєстровані у ВОТЗ й стали підставою для проведення ОТПЗ та надання ОСОБА_17 співробітниками ВОТЗ, які не були обізнані зі злочинними намірами ОСОБА_6 , можливості прослуховувати телефонні розмови зазначених абонентів.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, діючи умисно за викладених обставин з корисливих мотивів, вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, вчинив службове підроблення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до п. 2 Угоди ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчинені зазначених діянь і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Відповідно до п. 3 Угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 330 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані з виконанням владних повноважень, строком на 3 роки; на підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_18 військового звання полковника; за ч. 2 ст. 163 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані з виконанням владних повноважень, строком на 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані з виконанням владних повноважень, строком на 3 роки з позбавленням ОСОБА_18 військового звання - полковника.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_18 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на ОСОБА_18 обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КПК України.

Вислухавши думку прокурора, позицію захисту, які просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 470, 472 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано у обвинуваченого, що він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, судом з`ясовано, що угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 330, ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 366 КК України відносяться до тяжких кримінальних правопорушень та кримінального правопорушення невеликої тяжкості, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468, ч. 1 ст. 474 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості, та якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав свою вину повністю, підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, зазначивши, що протиправні дії вчинив при виконанні своїх службових обов`язків, те, що за місцем проходження служби обвинувачений характеризується позитивно, йому достроково присвоєне військове звання полковника, має на утриманні двох малолітніх дітей, дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, а також неповнолітню доньку дружини обвинуваченого від першого шлюбу ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вихованні та утриманні якої він безпосередньо приймає участь, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, якими суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про відповідність покарання, передбаченого угодою, у виді позбавленні волі та позбавлення права обіймати певні посади, покаранню, встановленому ч. 2 ст. 330, ч. 2 ст. 163 КК України, штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян покаранню, встановленому санкцією ч. 1 ст. 366 КК України, та загальним засадам призначення покарання, передбаченим кримінальним законодавством.

При призначенні покарання суд приймає до уваги вимоги п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003р. №7 про те, що при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Оскільки сторони кримінального провадження погодились про призначення обвинуваченому остаточного покарання шляхом поглинення меш суворого покарання більш суворим, и це не суперечить вимогам ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає вимоги угоди в частині призначення покарання обвинуваченому такими, що відповідають основним засадам призначення кримінального покарання.

Крім того, вимогами ст. 54 КК України передбачено, що засуджена за тяжкий злочин особа, яка має військове звання, може бути позбавлена за вироком суду цього звання. Оскільки обвинувачений вчинив тяжкий злочин з використанням свого службового становища, його необхідно позбавити військового звання - полковник.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладена 24.09.2015р. між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 , захисниками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 слід змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язок з`являтися за першим викликом до суду, звільнивши останнього з-під варти в залі суду негайно. Зарахувати до відбуття покарання знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою у період з 25.06.2015р. по 12.10.2015р. включно.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За матеріалами кримінального провадження спеціальна конфіскація майна обвинуваченому не призначалась, цивільний позов у справі не заявлявся, вилучені у ході проведеного 25.06.2015р. обшуку службового кабінету ОСОБА_6 та за місцем його проживання грошові кошти у розмірі 19900,00 грн та 4000,00 доларів США, як встановлено в судовому засіданні, належать обвинуваченому, тому накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_20 від 30.06.2015р. у справі № 761/18152/15-к, арешт на грошові кошти, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання та за місцем роботи ОСОБА_18 у сумі 19 900,00 грн та 4000,00 доларів США, які зберігаються у Фінансово-економічному управлінні СБ України, підлягають поверненню їх власнику ОСОБА_21 .

Одночасно підлягає скасуванню арешт, накладений цією є ухвалою суду на системний блок з серійним номером , інвентарний номер 10481357, який також має бути повернутий його власнику ГСУ СБ України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування у справі на проведення компьютерно-технічної експертизи, які документально підтверджуються, становлять 10421,00 грн, та підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до вимог ст. 124 КПК України в повному обсязі.

Питання про речові докази, документи у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100,124,174,314,368,370,371,374,468,469,472-476 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.09.2015 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 04.06.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 330, ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 366 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 330, ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 366 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами згідно угоди про визнання винуватості від 24.09.2015р. покарання

за ч. 2 ст. 330 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані з виконанням владних повноважень, строком на 3 роки, на підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_18 військового звання - полковника;

за ч. 2 ст. 163 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані з виконанням владних повноважень, строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані з виконанням владних повноважень, строком на 3 роки з позбавленням ОСОБА_18 військового звання - полковника.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_18 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на ОСОБА_18 обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КПК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Застосований відносно ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити до набрання вироком законної сили на особисте зобов`язання, звільнивши останнього з-під варти в залі суду негайно, та покласти на нього обов`язок з`являтися до суду за першим викликом.

Зарахувати до відбуття покарання знаходження засудженого ОСОБА_6 під вартою у період з 25.06.2015р. по 12.10.2015р. включно.

Стягнути з ОСОБА_18 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на проведення компьютерно-технічної експертизи у розмірі 10421,99 грн (десять тисяч чотириста двадцять одна грн 99 коп).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_20 від 30.06.2015р. у справі № 761/18152/15-к, на грошові кошти, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання та за місцем роботи ОСОБА_18 у сумі 19 900,00 грн (девятнадцять тисяч дев`ятсот гривень 00 коп.) та 4000,00 доларів США (чотири тисячі доларів США), які зберігаються у Фінансово-економічному управлінні Служби безпеки України.

Повернути ОСОБА_21 вилучені та арештовані грошові кошти у сумі 19 900,00 грн (девятнадцять тисяч дев`ятсот гривень 00 коп) та 4000,00 доларів США.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_20 від 30.06.2015р. у справі № 761/18152/15-к, на системний блок з серійним номером , інвентарний номер 10481357.

Речові докази у вигляді: системного блоку (ПЕОМ) з серійним номером та інвентарним номером 10481357, який знаходиться на збереженні в камері речових доказів ГСУ СБ України, повернути власнику ГСУ СБ України за належністю;

мобільного телефону НТС моделі T329w чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_5 та ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , у слотах якого містяться Sim-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_7 з номером НОМЕР_8 та оператора мобільного зв`язку «Life» НОМЕР_9 з номером НОМЕР_10 , та флеш-накопичувач microSD марки «Kingston» ємністю 16 ГБ;

мобільного телефону NOKIA моделі 6303с чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_11 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» с/н НОМЕР_12 , номер № НОМЕР_13 ;

ноутбуку марки «НР» з ідентифікуючою ознакою НОМЕР_14 ;

з`ємного НЖМД марки «НІТАСНІ» з серійним номером НОМЕР_15 , які знаходяться на збереженні в камері речових доказів ГСУ СБ України, повернути власнику ОСОБА_6 за належністю;

визнані на підставі постанов старшого слідчого в ОВС 1 відділення 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_10 від 30.06.2015р., 14.07.2015р., 10.09.2015р. документами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 04.06.2015р., які знаходяться в матеріалах зазначеного кримінального провадження, залишити на збереженні в матеріалах кримінального провадження № 0000164 від 04.06.2015р.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1