У Х В А Л А

Справа № 183/1848/14-к

№ 1-кс/183/146/14

27.06.2014 року м. Новомосковськ
слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Новомосковського міського відділу (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) головного управління міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на бездіяльність слідчого вказавши, що 03.01.2014 р. біля 20 год. він повідомив до чергової частини Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про те, що в зазначений день та час біля будинку № 62 по вул Островського м. Новомосковська ОСОБА_4 скоїв відносно нього хуліганські дії та вважав, що буде розпочато кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , за ознаками злочину, передбаченого ст. 296 КК України. В повідомленні та заяві, яку він написав працівникам слідчо - оперативної групи міліції, які прибули на місце події, зазначив, що 03.01.2014 р. ОСОБА_4 відносно нього вчинив хуліганські дії, а саме у нанесені тілесного ушкодження та неодноразових образ у вигляді нецензурної лайки в присутності інших осіб. Звернення містило ознаки злочину, передбаченого ст. 296 КК України, поряд з цим, замість прийняття законного рішення 04.01.2014 року мені в канцелярії Новомосковського МВ міліції було повідомлено, що розпочато розслідування по кримінальному провадженню № 0000047 за ознаками злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та про хід розслідування мені буде повідомлено, але по цей час йому нічого не відомо.
23.01.2014 р. він звернувся до канцелярії слідчого відділу міліції з питань проведення розслідування та надав клопотання щодо визнання його потерпілим, допиту свідків події, застосування відносно них заходів безпеки, але до цього часу клопотання не розглянуто, не повідомлено жодного з питання, яке міститься у клопотання, поперед усе, не визнано потерпілим.
18.03.2014 р. він звернувся безпосередньо до слідчого СВ Новомосковського МВ Рогового, який повідомив про те, що клопотання від 23.01.2014 р. він не отримував, треба чекати відповіді поштою та рішення буде прийнято до кінця 2014 року. Слідчий не прийняв до уваги вимоги п. 2 ст. 55 КПК України, які вказують на те, що права та обов`язки потерпілого виникають з часу подання заяви про скоєння відносно нього кримінального правопорушення. Крім того, в даному випадку слідчий нехтував п. 5 ст. 303 КПК України в частині відмови у визнанні мене потерпілим, не надавши відповіді, п. 6 цієї статті у відмові застосування заходів безпеки щодо свідків, п. 7 цієї статті щодо відмови у задоволенні клопотання щодо проведення слідчих дій.
З часу отримання правоохоронними органами заяви про скоєння кримінального правопорушення та клопотання пройшло понад два місяці, та грубо порушено його процесуальні права.
В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, але надав заяву, в якій просить провадження по скарзі закрити, оскільки його вимоги в зазначеній скарзі задоволені.
Судом встановлено, що скаржник ОСОБА_3 , діючи в своїх інтересах відмовився від скарги поданої ним до суду від 19 березня 2014р. на бездіяльність слідчого, що є його правом.
Виходячи з викладеного судом не знайдено підстав згідно КПК України для задоволення скарги і в скарзі повинно бути відмовлено повністю, оскільки ОСОБА_3 відмовився її підтримувати внаслідок поновлення його порушеного права.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову в задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307 КПК України, -

постановив :

відмовити ОСОБА_3 в задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого слідчого відділення Новомосковського міського відділу (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) головного управління міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1