Ковпаківський районний суд м.Сум
Справа № 1-483/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі: головуючого судді Чернобая О.І., при секретарі Васильченко Ю.В., з участю прокурора Ворфоломеєвої H.A., потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр-на України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працювавшого начальником майстерні Сумської виправної колонії № 116, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4/1, кв.46, не військовозобовязаного, раніше не судимого,

за ст.368 ч,2, 15 ч.3~368 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу начальника Сумської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Сумській області № 116 № 105 о/с від 30.11.2009 р. ОСОБА_4 призначено на посаду начальника майстерні 10 тарифного розряду з 30.11.2009 р.

Відповідно до наказу по управлінню ДДУПВП у Сумській області № 110 від 02.09.2009 р., яким було затверджено «Положення про майстерню Сумської виправної колонії управління Державного департаменту з питань виконання покарань у Сумській області № 116, майстерня є структурним підрозділом Сумської виправної колонії № 116.

Крім того, відповідно до посадової інструкції начальника майстерні Сумської виправної колонії управління ДДУПВП у Сумській області № 116, затвердженої начальником Сумської виправної колонії 04.11.2009 р,, ОСОБА_4 як начальник майстерні постійно обіймав посаду, повязану- з виконанням в установі виконання покарань організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків, а тому відповідно до положень Примітки 1 ст.364 КК України є службової особою.

Відповідно до вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.07.09 у Сумській виправній колонії управління ДДУПВП у Сумській області (№ 116) відбуває покарання уродженець та мешканець м. Чернігова ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, засуджений за ст.ст. 27 ч,2, 28 ч.3 - 186 4.2, 27 ч.2, 28 ч.3 - 187 ч.2, 186 ч. 5, 187 ч. 4, 69, 70 та 71 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Відповідно до вимог кримінального законодавства, ОСОБА_1С, засуджений за скоєння ряду умисних злочинів, у тому числі за скоєння особливо тяжкого умисного злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, набував права на застосування до нього пільги, передбаченої статтею 82 КК України у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м'яким покаранням після відбуття ним не менше ніж двох третин призначеного судом строку покарання, а саме з вересня 2010 року'.

Водночас, як передбачено частиною 3 тієї ж статті 82 КК України, заміна невідбутої частини покарати більш м'яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_1 був обізнаним про той факт, .що у вересні 2010 року, після відбуття ним двох третин призначеного судом покарання, він зможе отримати право на застосування до нього пільги, передбаченої статтею 82 КК України у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м'яким.

Однак, маючи при цьому за весь період відбуття покарання лише три заохочення від адміністрації Сумської виправної колонії управління ДДУПВП України у Сумській області (№ 116), оскільки одне заохочення полягало у знятті раніше накладеного на нього дисциплінарного стягнення, а також будучи обізнаним про існуючий в установі виконання покарань порядок розгляду питання про застосування вищевказаної пільги, засуджений ОСОБА_1 усвідомлював, що для прийняття відповідною комісією установи відносно нього позитивного рішення про можливість заміни не відбутої ним частини покарання більш м'яким, цього може бути недостатньо.

У звязку з цим, на початку квітня 2010 року засуджений ОСОБА_1 звернувся до іншого засудженого ОСОБА_5, який працював в установі відбування покарань розподільником робіт, тобто готував для адміністрації установи списки засуджених, які мали залучатися до певних видів робіт, з проханням звернутися до начальника майстерні Сумської виправної колонії управління ДДУПВП України у Сумській області (№ 116) ОСОБА_4 з приводу можливого працевлаштування до майстерні, якою керував останній, для того щоб своєю працею заслужити позитивні відгуки, характеристики та заохочення з боку адміністрації установи, довести таким чином що він твердо став на шлях виправлення і розраховуючи на можливість в подальшому прийняття відносно нього відповідною комісією установи позитивного рішення про підготовку та подання до суду документів у відповідності до вимог ст. 82 КК України, про заміну невідбутої ним частини покарання більш м'яким, а саме про переведення його до Конотопського виправного центру управління ДДУПВП У Сумській області (№ 130), тобто до виправного закладу з більш м'яким режимом утримання засуджених.

Засуджений ОСОБА_5 наступного дня, у точно не встановлений досудовим слідством день та час. звернувся до начальника майстерні Сумської виправної колонії (№ 116) ОСОБА_4, з вказаним проханням засудженого ОСОБА_1С, а саме з приводу можливості працевлаштування ОСОБА_1 на роботу до нього в майстерню, а також пояснив ОСОБА_4, що ОСОБА_1 розраховує отримати під час роботи в майстерні заохочення і, з урахуванням цього, перевестися до Конотопського виправного центру управління /ДДУПВП У Сумській області (№ 130), тобто до виправного закладу з більш м'яким режимом відбування покарання.

ОСОБА_4, усвідомлюючи, що від нього залежить питання працевлаштування засудженого ОСОБА_1 до очолюваної ним майстерні, ініціювання питання про заохочення засудженого, а також підготовки та подання на розгляд відповідної комісії установи характеристики на засудженого ОСОБА_1, начальник майстерні Сумської виправної колонії ОСОБА_4, ігноруючи офіційні попередження, в порушення вимог чинного кримінально-виконавчого законодавства, вирішив вступити у неслужбові стосунки із особами, які відбували покарання у виправній установі, та пред'явити засудженому ОСОБА_1 вимогу передати йому через рідних чи знайомих засудженого в якості хабара 2 500 доларів США за позитивне вирішення вищевказаних питань.

Таким чином у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання від засудженого ОСОБА_1 через його рідних чи знайомих хабара у вказаній сумі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановлений досудовим слідством день на початку квітня 2010 року, ОСОБА_4 на території Сумської виправної колонії наказав засудженому ОСОБА_5 передати засудженому ОСОБА_1 свою вимогу-' про передачу йому через рідних чи знайомих в якості хабара грошові кошти у сумі 2 500 доларів США за працевлаштування засудженого ОСОБА_1 до очолюваної ним майстерні Сумської виправної колонії та сприяння в подальшому щодо заохочення засудженого, отримання ним подяк та за позитивне вирішення в подальшому питання щодо переведення засудженого ОСОБА_1 до Конотопського виправного центру управління ДДУПВП У Сумській області (№ 130), тобто до виправного закладу з більш м'яким режимом відбування покарання.

При цьому ОСОБА_4 також пред'явив вимогу про те, щоб зазначений хабар був переданий йому спочатку у розмірі 1 500 доларів США, безпосередньо за прийняття засудженого ОСОБА_1 на роботу- до майстерні Сумської виправної колонії, за сприяння в підготовці на засудженого позитивних характеристик, сприянню в підготовці відповідних документів, необхідних для отримання засудженим заохочень від адміністрації виправної колонії, а також за підготовку в подальшому відносно засудженого матеріалів, необхідних для розгляду комісією виправної установи питання щодо можливості застосування до засудженого ОСОБА_1 пільги у вигляді заміни невідбутої ним частини покарання більш м'яким, та в подальшому, ще у розмірі 1 000 доларів СИМ, як іншу частину заздалегідь обумовленої суми хабара, вже у вересні 2010 року, тобто після того, як відносно засудженого ОСОБА_1 буде прийняте рішення про його переведення до Конотопського виправного центру управління ДДУПВП у Сумській області (№130)

У зв'язку з цим засуджений ОСОБА_5В,, зустрівшись того ж дня із засудженим ОСОБА_1, повідомив останньому про вищевказані незаконні вимоги ОСОБА_4 на що останній відповів відмовою із-за відсутності вказаної суми хабара.

В подальшому, ОСОБА_4П,, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання від засудженого ОСОБА_1 через йот рідних чи знайомих хабара, у невстановлений досудовим слідством день, в період часу з початку квітня до 15 квітня 2010 року, особисто на території цеху № 1 промислової зони Сумської виправної колонії пред'явив засудженому ОСОБА_1, свої протиправні вимоги передати йому через рідних або знайомих в якості хабара грошові кошти у сумі 2 500 доларів США, що, згідно з встановленим НБУ офіційним курсом гривні до іноземних валют (792,60 грн. за 100 доларів США), становить 19 815, 00 гривень, а саме спочатку у розмірі 1 500 доларів США, що, згідно з встановленим НБУ офіційним курсом гривні до іноземних валют, становить 11 889, 00 гривень, безпосередньо за прийняття засудженого ОСОБА_1 на роботу до майстерні Сумської виправної колонії та за сприяння у підготовці на нього позитивних характеристик, сприяння в підготовці відповідних документів, необхідних для отримання ним заохочень від адміністрації виправної колонії, а також за підготовку в подальшому відносно нього матеріалів, необхідних для розгляду комісією виправної установи питання щодо можливості застосування пільги у вигляді заміни невідбутої ним частини покарання більш м'яким, та в подальшому передачі ще решти суми в розмірі 1 000 доларів США, що, згідно з встановленим НБУ офіційним курсом гривні до іноземних валют, становить 7 926, 00 гривень, як іншу частину заздалегідь обумовленої суми хабара, вже у вересні 2010 року, тобто після прийняття комісією виправної установи позитивного рішення щодо застосування до засудженого ОСОБА_1С, пільги у вигляді заміни невідбутої ним частини покарання більш м'яким, а саме у вигляді переведення засудженого до Конотопського виправного центру управління ДДУПВП у Сумській області (№130), тобто після виконання в інтересах засудженого ОСОБА_1 певних дій, пов'язаних з використанням наданих йому прав та службових повноважень.

На дану пропозицію ОСОБА_1 відповів відмовою із-за відсутності вказаної суми хабара.

Однак, незважаючи на це, ОСОБА_4П, умисно створюючи умови, за яких ОСОБА_1 вимушений буде дати хабар, став наполягати на своїх умовах та, вимагаючи від засудженого ОСОБА_1 передати hon хабар у вищевказаному розмірі, повідомивши йому, що в іншому випадку, якщо він не погодиться на його вимоги передати гроші, то він не візьме ОСОБА_1 на роботу до себе в майстерню, і останній не отримає ніяких подяк та заохочень від адміністрації установи виконання покарань і не буде переведений до виправного закладу з більш м'яким режимом утримання.

Таким чином, ОСОБА_4П,, являючись службовою особою, використовуючи фактичні можливості своєї посади, погрожував засудженому ОСОБА_1 вчинити дії, які можуть заподіяти шкоду його правам та законним інтересам та умисно створив умови, за яких ОСОБА_1 буде змушений передати йому через свої родичів та знайомих хабар з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав та законних інтересів.

При цьому ОСОБА_1 був переконаний, що переведення його на роботу до майстерні буде сприяти е отриманні ним в подальшому за допомогою ОСОБА_4 заохочень від адміністрації виправної колонії і що заміна невідбутої частини покарання більш мяким залежить від начальника майстерні колонії ОСОБА_4

Крім того, усвідомлюючи, що ОСОБА_4 являється начальником майстерні і особисто вирішує питання щодо прийняття засуджених на роботу до майстерні, тому не будучи достовірно обізнаним у певному обсязі повноважень останнього, засуджений ОСОБА_1 вважав, що ОСОБА_4 дійсно може перешкодити йому в отриманні позитивних характеристик та в переведенні до виправного закладу з більш м'яким режимом утримання.

Тому ОСОБА_1, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав та законних інтересів, змушений був погодитися на вищевказані протиправні вимоги ОСОБА_4 та, з метою викриття останнього у скоєнні злочину, погодився передати ОСОБА_4 у якості хабара грошові кошти у визначеному ним розмірі 1 500 доларів США, про що йому повідомив та пояснив, що вказані грошові кошти ОСОБА_4 передасть його сестра.

У зв'язку з цим, у невстановлений досудовим слідством день, в період часу з початку квітня до 15 квітня 2010 року засуджений ОСОБА_1 повідомив своїй двоюрідній сестрі, мешканці м. Чернігова ОСОБА_2, про те, що начальник майстерні Сумської виправної колонії ОСОБА_4 вимагає від нього хабар у розмірі 2 500 доларів США за вирішення питання про переведення його до майстерні колонії, підготовку та надання йому подяк і заохочень, а також за підготовку в подальшому необхідних документів для переведення його до Конотопського виправного центру (.№130), і що частину грошових коштів у розмірі 1 500 доларів США, він повинен передати ОСОБА_4 через своїх родичів чи знайомих безпосередньо до виконання вищезазначених дій, а решту грошових коштів у розмірі 1 000 доларів США він повинен буде передати ОСОБА_4 у вересні 2010 року, тобто вже після прийняття комісією виправної установи позитивного рішення щодо застосування до нього пільги у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м'яким.

У зв'язку з цим ОСОБА_2, з метою уникнення негативних наслідків для свого двоюрідного брата засудженого ОСОБА_1, погодилася на його пропозицію передати ОСОБА_4 хабар з метою викриття останнього у вчиненні злочину.

Згодом, близько 14 год. 22.04.10 під час особистої зустрічі з ОСОБА_2М, у приміщенні квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_4 на свою вимогу одержав від останньої в якості хабара грошові кошти у сумі 12 000 гривень, що, згідно з встановленим НБУ на 22.04.10 р, офіційним курсом гривні до іноземних валют у розмірі 792,60 грн. за 100 доларів США, становить 1 514 доларів СІЛА, тобто отримав частину хабара в обумовленій раніше сумі, а решту суми 1000 доларів СІЛА він сказав, що треба буде передати у вересні місяці 2010 року вже після того, як комісія виправної колонії прийме позитивне рішення про переведення засудженого ОСОБА_1 до Конотопського виправного центру № 130, але не отримав вказаної суми в розмірі 1000 доларів США з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час передачі першої частки хабара, був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 по предявленому йому обвинуваченню за 4.2 ст.368 та ч.3 ст.15- ч.2 ст.368 КК України винним себе визнав повністю і показав, що наказом начальника виправної колонії № 116, в листопаді 2009 року він був призначений на посаду начальника майстерні, яка знаходилась на території колонії. Десь у квітні місяці 2010 року до нього звернувся засуджений ОСОБА_5. який повідомив, що інший засуджений ОСОБА_1 хоче працевлаштуватись в майстерню щоб отримати якого-мога більше заохочень щоб до нього застосували пільгу та перевели до Конотопського виправного центру № 130. Він сказав, що подивиться, що можна зробити. Через деякий час він сказав ОСОБА_5 щоб той передав ОСОБА_1, що він зможе взяти останнього до себе в майстерню за умови, що ОСОБА_1 ще сплатить за це 2500 доларів США. А ще через деякий час він попросив ОСОБА_5 щоб той влаштував йому зустріч із засудженим ОСОБА_1, що ОСОБА_5 і зробив. При особистій зустрічі, він сказав ОСОБА_1С, що за 2500 доларів він візьме його до себе на роботу в майстерню і буде сприяти в тому щоб ОСОБА_1 отримав достатню кількість заохочень для переведення до Конотопського виправного центру №130. Спочатку ОСОБА_1 казав, що це завелика сума, але він сказав, що цю суму треба буде передати частками, спочатку 1500 доларів США за працевлаштування, а решту суми 1000 доларів треба буде передати у вересні місяці 2010 року вже після того, як комісія прийме позитивне рішення в переведенні його в Конотоп. ОСОБА_1 погодився на це і сказав, що з ним звяжеться його сестра. Через декілька днів йому прийшло SMS повідомлення від сестри ОСОБА_1 і він зателефонував їй і вона сказала, що знаходиться в Сумах і що треба зустрітись. Він приїхав за вказаною ОСОБА_2 адресою, де отримав від неї в якості хабара 12 000 грн. При цьому він написав їй розписку про те, що нібито взяв цю суму грошей в борг. Також він сказав ОСОБА_2, що решту грошей в сумі 1000 доларів США треба буде передати йому в вересні місяці 201 року вже після того, як комісія прийме рішення про переведення ОСОБА_1 до Конотопського виправного центру № 130. Розписку про отримання 12 000 грн. він писав ОСОБА_2 з тією метою, щоб та була впевнена, що отримавши 12000 грн. він не обманить її про застосування для брата пільги по переведенню : іншу колонію з більш мяким режимом утримання.

Отримавши гроші, коли він вийшов в підїзд, то був затриманий співробітниками міліції.

Незважаючи на повне визнання своєї вини підсудним, його вина повністю підтверджується зібраними по справі органами досудового слідства і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_1 показав, що він відбуває покарання в Сумській виправній колонії № 116. У вересні місяці 2010 року, після відбуття ним двох третин призначеного покарання, не відбута частина покарання може бути замінена більш мяким покаранням. Але для цього, на його погляд йому не хватало заохочень для прийняття комісією позитивного рішення. В квітні 2010 року він підійшов до іншого засудженого ОСОБА_5, який виводив засуджених на роботи і який вільно пересувався по колонії і попросив, щоб він побалакав з начальником майстерні ОСОБА_6 щоб той працевлаштува його в майстерню, де можна швидко заробити ряд заохочень. Через деякий час ОСОБА_5 сказав йому, що балакав з ОСОБА_6 і той сказав, що за цю пропозицію він повинен буде сплатити ОСОБА_4 2500 доларів США. Він сказав, що це занадто велика для нього сума. Через декілька днів до нього підійшов сам ОСОБА_4 і під час бесіди сказав, що він зможе працевлаштувати його до себе в майстерню, допоможе отримати заохочення і допоможе перевестись в Конотопський виправний центр № 130, але за це він повинен буде сплатити ОСОБА_4 2500 доларів США, спочатку сплативши 1500 доларів, а коли комісія прийме рішення про переведення його в Конотоп, то треба буде доплатити решту суми 1000 доларів США. Він не погодився на це і сказав, що це занадто велика для нього сума. Але ОСОБА_4ГІ. сказав, якщо він відмовиться, то зробить все щоб він відбував строк до кінця. Подумавши декілька днів, він погодився на пропозицію ОСОБА_4П, Потім він зателефонував своїй двоюрідній сестрі ОСОБА_2М, в м.Чернігів і попросив знайти і передати начальнику майстерні ОСОБА_4 хабара в сумі 2500 доларів США і що спочатку треба буде передати 1500 доларів, а потім ще 1000 доларів після того, як його переведуть в Конотоп. Сестра погодилась допомогти. Періодично він телефонував сестрі і питав чи знайшла вона гроші і коли сестра сказала, що знайшла першу частку, він зателефонував ОСОБА_4 і сказав, що гроші вже знайшли і що з ним звяжеться його сестра, яка і передасть гроші. Що відбувалось далі, йому не відомо, але в подальшому він дізнався, що коли його сестра передавала ОСОБА_4 першу частку грошей, то ОСОБА_4 був затриманий співробітниками міліції.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що її двоюрідний брат ОСОБА_1 відбуває покарання в Сумській виправній колонії № 116. В квітні місяці 2010 року їй зателефонував брат і сказав, що він хоче працевлаштуватись в майстерню, яка знаходиться на території колонії щоб отримати заохочення для того щоб можна було перевестись в Конотопський виправний центр. Але начальник майстерні ОСОБА_4 вимагає у нього за це 2500 доларів США і що спочатку треба передати ОСОБА_4 ATI. 1500 доларів США, а коли його переведуть в Конотоп то ще треба буде доплатити 1000 доларів. Вона погодилась знайти гроші для брата. Брат телефонував їй декілька разів і коли вона повідомила, що знайшла сум еквівалентну 1500 доларів США, то брат сказав, що треба буде приїхати в Суми і передати гроші ОСОБА_4, при цьому він дав мобільний телефон ОСОБА_4 21.04.2010 р. вона приїхала в Суми і зателефонувала на телефон ОСОБА_4, але він не відповідав. Тоді вона послала йому SMS повідомлення. Хвилин через 15-20 ОСОБА_4 зателефонував їй і вона представилась сестрою ОСОБА_1 Вони домовились зустрітись наступного дня на квартирі, яку вона зніме. 22.04.2010 p., вранці, вона звернулась до правоохоронних органів де розповіла про те, що ОСОБА_4 вимагає з її брата 2500 доларів США і що першу частину цієї суми вона привезла, але боїться віддавати їх. Вона написала відповідну заяву про це. Далі співробітники міліції помітили грошові кошти в сумі 12000 грн,, які вона привезла для ОСОБА_4 Далі, коли вона знаходилась в квартирі, яку зняла, то на квартиру приїхав ОСОБА_4П, Вона розповіла ОСОБА_4, що привезла першу частку грошей, як він і казав, але привезла в гривнях. Вона питала чи допоможе ОСОБА_4 перевести її брата до Конотопського виправного центру на що той казав, щоб вона не хвилювалась і що він зможе влаштувати так, щоб її брага у вересні 2010 р. перевели в Конотоп. Вона передача ОСОБА_4 12000 грн., а він написав їй розписку про те, що нібито отримав ці кошти від неї в борг. Вона спитала навіщо ця розписка на що ОСОБА_4 сказав, що розписку написав для того щоб вона не хвилювалась за брата і у випадку якщо він не допоможе її брату і не поверне цієї суми коштів, то вона зможе звернутись з цієї розпискою в суд для стягнення з нього вказаної суми грошей. Коли ОСОБА_7П, з отриманими грошима вийшов в підїзд, то був затриманий співробітниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 показав, що він відбуває покарання в Сумській виправній колонії № 116. Разом з ним відбуває покарання ОСОБА_1 На території колонії є майстерня, начальником якої являвся ОСОБА_4 В квітні місяці 2010 року до нього звернувся ОСОБА_1 і попросив щоб він побалакав з ОСОБА_6ГІ. щоб той взяв його на роботу до себе в майстерню щоб заробити заохочень і для переведення в Конотоп. Він підійшов до ОСОБА_9, оскільки був з ним знайомий і розповів про прохання ОСОБА_1 ОСОБА_4 погодився взяти ОСОБА_1 до себе на роботу але сказав щоб за це ОСОБА_1 сплатив йому 2500 доларів США. Умови ОСОБА_4 він передав ОСОБА_1, але останній почувши суму сказав, що це занадто велика для нього сума і що він не згоден. Він це передав ОСОБА_4, який попросив щоб він допоміг зустрітись з ОСОБА_1, що він і зробив. Через декілька днів до нього знову підійшов ОСОБА_1 і попросив передати ОСОБА_4, що він вже згоден на його умови. Що відбувалось далі йому не відомо.

Крім показів потерпілих та свідка, вина ОСОБА_4 також підтверджується наступними доказами:

Заявою засудженого ОСОБА_10, з якою він звернувся до правоохоронних органів і в якій зазначив, що начальник майстерні ОСОБА_4 вимагає у нього хабар в розмір? 2500 доларів США. /т.1 а.с.20-22/

Заявою потерпілої ОСОБА_2, з якою вона також звернулась до правоохоронних органів в якій зазначила про обставини вимагання ОСОБА_6 у її брата ОСОБА_1 хабара в сумі 2500 доларів США /т.1 а.с.13/

Протоколом огляду, помітки та вручення грошових коштів в сумі 12000 грн. потерпілій ОСОБА_2, які вона повинна була передати в якості хабара ОСОБА_4 і які були помічені спеціальним способом, /т. 1 а.с. 14-15/

Протоколом фіксування телефонної розмови між засудженими ОСОБА_5, ОСОБА_1 з ОСОБА_6, яка відбулась 15.04.2010 р. В даному протоколі зафіксовано, як ОСОБА_4 по телефону відмовився обговорювати питання про переведення ОСОБА_1 в колонію-поселення, вказавши, що обговорить це питання під час особистої зустрічі наступного дня, що підтверджує показання потерпілого ОСОБА_1 в тій частині, що ОСОБА_4П зустрічався з ним. /т.1 а.с.25/

Протоколом фіксування розмови між засудженими ОСОБА_5В,, ОСОБА_1 з ОСОБА_6, яка відбулась 16.04.2010 р. на території виправної колонії. В даному протоколі зафіксовано, як ОСОБА_4 обговорював питання про переведення ОСОБА_1 в колонію-поселення. /т.1 а.с,26-27/

Протоколом фіксування телефонних розмов між ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_2 за період часу з 08.33 год. до 13.39 год. - 22.04.2010 року, якого вбачається, що ініціатором телефонних звонків, безпосередньо перед передачею грошей, був ОСОБА_4 /т.1 а.с.28-30/

Протоколом фіксування безпосередньої розмови між ОСОБА_6 з потерпілою ОСОБА_2 в приміщенні кухні в квартирі АДРЕСА_2, де відбувалась передача хабара. З даного протоколу вбачається, що ОСОБА_4 своїми діями та розказами схиляв потерпілу ОСОБА_2 для передачі йому частини хабара одразу, а решту хабара в сумі 1000 доларів США в вересні місяці 2010 року після того, як комісія прийме рішення про переведення її брата до Конотопського виправного центру, /т.1 а.с.31-37/

Протоколом огляду місця події, з якого вбачається, що при затриманні ОСОБА_4 в підїзді будинку № 96 по вул..Роменській в м.Суми у нього були виявлені та вилучені грошові кошти в сумі 12 000 грн., які йому передала ОСОБА_2 в якості хабара, /т.1 а.с.39-50/

Розпискою ОСОБА_4 про те, що він отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 12 000 грн. але як він зазначив в борг, що також підтверджує факт отримання від потерпшої вказаної суми грошей. /т.1 а.с.57/

Згідно Наказу начальника Сумської виправної колонії № 116 від 30.11.2009 р., ОСОБА_4 був призначений на посаду начальника майстерні 10 тарифного розряду, з 30.11.2009 р. /т.2 а.с, 117/

Як вбачається з письмового офіційного попередження. ОСОБА_4П,, при прийомі на роботу був попереджений про кримінальну відповідальність за встановлення із засудженими і їх родичами будь-яких стосунків, /т.2 а.с. 118/

Згідно посадової інструкції начальника майстерні Сумської виправної колонії № 116, ОСОБА_4 як начальник майстерні був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями,/т,2 а.с. 129-130/

Згідно положення про майстерню Сумської виправної колонії № 116, майстерня є структурним підрозділом виправної колонії, /т.2 а.с. 120-122/

Здобуті під час досудового слідства і досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає обєктивними.

Таким чином наведені вище докази повністю підтверджують ту обставину, що підсудний ОСОБА_4 одержав хабара та вчинив незакінчений замах на одержання хабара від потерпілих ОСОБА_1 і ОСОБА_2М,

Виходячи із здобутих доказів і надавши їм належну оцінку суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_4 слід кваліфікувати наступним чином:

-за ст.368 ч.2 КК України, т.я. він одержав будучи службовою особою хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара, та в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням хабара;

-за ст.15 4.3-368 ч,2 КК України т.я. він будучи службовою особою вчинив незакінчений замах на одержання хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара, та в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням хабара, але не одержав частини хабара з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки після отримання першої частки хабара був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

Крім цього, органами досудового слідства дії підсудного ОСОБА_4 по одержанню ним хабара та в незакінченому замаху на одержання хабара, також кваліфіковані за такою кваліфікуючою ознакою, як одержання хабара з використання наданої йому влади.

Однак, дана кваліфікуюча ознака не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, тому сул виключає її з предявленого обвинувачення при цьому суд виходить з наступного.

До представників влади належать, зокрема, працівники державних органів та їх апарату, які наділені правом у межах своєї компетенції ставити вимоги, а також приймати рішення, обов'язкові для виконанню юридичними і фізичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості.

Підсудний ОСОБА_4 працюючи на посаді начальника майстерні виправної колонії не наділявса правами приймати рішення, які були б обовязкові для виконання юридичними чи фізичними особами, а він тільки згідно своєї посадової інструкції виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто являвся службовою особою, а не представником влади.

Призначаючи покарання, суд, на підставі ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які помякшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, позитивно характеризується, має на утриманні непрацюючу доньку з онукою.

Обставин, що обтяжують його покарання суд не знаходить.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, тому на думку суду йому повинно бути призначене покарання тільки з ізоляцією від суспільства, але враховуючи те, що він раніше судимий не був, до адміністративної відповідальності не притягувався, гроші, отримані в якості хабара хотів використати на лікування свого хворого батька, який потребує складної операції, повязаної з онкозахворюванням, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_1, який просить суд суворо не наказувати підсудного, також враховуючи обставини, які помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, з урахуванням особи підсудного, який повністю визнав себе винним, що підтверджує його щире розкаяння у вчиненому, суд вважає за можливе призначити йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції статті до основного виду покарання, застосувавши до нього ст.69 КК України і призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч,2 ст.368, ч.3 ст.15- ч.2 ст.368 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.368 КК України із застосуванням ст.69 КК України - 2 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 2 роки 6 місяців та з конфіскацією належного йому майна, окрім житла;

-за ч.3 ст.15 - ч.2 ст.368 КК України із застосуванням ст.69 КК України - 2 роки 3 місяці позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 2 роки та з конфіскацією належного йому майна, окрім житла;

Згідно 4.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбування ОСОБА_4 - 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 2 роки 6 місяців та з конфіскацією належного йому майна, окрім житла;

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 22.04.2010 року з моменту його затримання та поміщення до ізолятору тимчасового тримання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - залишити без зміни тримання під вартою.

Майно, на яке було накладено арешт конфіскувати в дохід держави.

Грошові кошти в сумі 1 373 грн,, належні ОСОБА_4, які були у нього вилучені і які зберігаються на депозитному рахунку прокуратури Сумської області - конфіскувати в дохід держави.

Пять мобільних телефонів, належні ОСОБА_4, які були у нього вилучені та які зберігаються в камері схову речових доказів прокуратури Сумської області - конфіскувати на користь держави.

Речові докази по справі :

-З шт. оптичних дисків з відео та звукозаписами за наслідками проведення оперативио-розшукових заходів, які були долучені до матеріалів кримінальної справи - залишити в справі;

-грошові кошти в сумі 12 тис. грн,, які були предметом хабара,отриманого ОСОБА_6 і які зберігаються в сейфі слідчого прокуратури Сумської області відповідального за облік та збереження речових доказів - повернути їх власниці - потерпілій ОСОБА_2;

-розписка ОСОБА_4 про отримання ним грошових коштів, яка була долучена до матеріалів кримінальної справи - залишити в справі;

-змиви та зразки на ватних тампонах, які зберігаються в матеріалах кримінальної справи - залишить в справі;

-виявлений та вилучений на території Сумської виправної колонії № 116 мобільний телефон «Нокиа 6030» (ІМ.ЕІ 10909) з сім-карткою оператора мобільного зв'язку «JEANS» і який зберігається в камері схову речових доказів прокуратури Сумської області - звернути на користь держави.

-відеокасета до протокол' огляду місця події, яка була долучена до матеріалів кримінальної справи - зберігати в справі.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_6, який перебуває під вартою в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя О.І.Чернобай