Справа № 308/5440/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.12.2014 року м.Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ., Фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, із середньою освітою, на утриманні має 4 дітей та маму пенсіонерку, раніше судимого вироком Ужгородським міськрайоного суду від 31.08.2012 року , яким засуджений за ч. З ст.. 185 , 15 ч.3 , 185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років та був звільнений від відбування вказаного покарання на підставі ст.. 75,76 КК України з випробуванням строком на 3 роки
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Уродженця Херсонської обл., Білозірського р-ну., с. Розлив, громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_3 , непрацюючого, з професійно- технічною освітою, на утриманні має неповнолітнього сина та пристарілу маму, раніше судимого вироком Ужгородським міськрайоного суду , за ч. З ст.. 185 КК України та засуджений до позбавлення волі строком на 5 років та був звільнений 12 серпня 2013 року на підставі ст. 81 КК України
за ст. 185 ч.3 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
03 березня 2014 року біля 01 години гр. ОСОБА_4 , за попередньою змовою та разом з гр. ОСОБА_6 , який перебуває у розшуці та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно з корисливих спонукань та з метою заволодіння чужим майном, попередньо домовившись про спільне вчинення крадіжки та розподілу ролей, знаходячись в АДРЕСА_4 та перебуваючи в автомобілі який був припаркований по вище вказаній вулиці де очікував на громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які в цей час проникли до продуктового магазину належного гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_5 , звідки скоїли крадіжку грошових коштів у розмірі близько 5000 гривень, дванадцять блоків сигарет різних марок, вісім пляшок горілки та трьох пляшок коньяка чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 7785 (сім тисяч сімсот вісімдесят п`ять гривень) 50 (п`ятдесят ) копійок.
Своїми діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. З ст. 185 КК України.
ОСОБА_5 , будучи засудженим Ужгородським міськрайонним судом за ч. З ст.. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років та будучи звільненим 12 серпня 2013 року на підставі ст. 81 КК України, на шлях виправлення не став а знову скоїв нове кримінальне правопорушення за наступних обставин:
03 березня 2014 року біля 01 години гр. ОСОБА_5 , за попередньою змовою та разом з гр ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно з корисливих спонукань та з метою заволодіння чужим майном, де попередньо домовившись про спільне вчинення крадіжки та розподілу ролей, знаходячись в АДРЕСА_4 де знаходиться продуктовий магазин належний гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканню АДРЕСА_5 де гр. ОСОБА_4 , залишився у припаркованому неподалік автомобілі а гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за допомогою заздалегідь приготовленої металевої фомки пошкодили металеві грати на вікні з тильної сторони магазину, після чого проникли в середину приміщення магазину звідки скоїли крадіжку грошових коштів у розмірі близько 5000 гривень, дванадцять блоків сигарет різних марок, вісім пляшок горілки та трьох пляшок коньяка чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 7785 (сім тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.
Своїми діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. З ст. 185 К`К України.
В судовому засіданні гр.. ОСОБА_4 на підставі ст.. 63 Конституції України від дачі показів відмовився , вину у вчиненому злочині не визнав в повному обсязі та зазначив, що на досудовому слідстві він був вимушений визнавати провину та давати покази, оскільки до нього застосовувались недозволені медоди слідства з боку правоохоронних органів.
Гр. ОСОБА_5 в судовому засіданні також зазначив, що вину у вчиненому злочині не визнає , пояснив що 02.03-03.03. він чергував на Кошицькій ,34 ,охороняв будинок, після роботи викликав таксі і хотів поїхати додому, але працівники міліції зупинили таксі, його витягли з машини , відвезли в ресторан до Яворського, а потім їх возили по місту , вранці відвезли у відділок , там тримали 2 дні після чого відвезли до магазину в с. Ратівці , у відділку він був вимушений визнавати провину у злочині якого він не вчиняв та давати не правдиві покази, оскільки до нього застосовувались заходи фізичного та психологічного тиску з боку правоохоронних органів.
Потерпілий ОСОБА_7 , в судовому зсіданні показав, що ОСОБА_4 знає , з ОСОБА_5 він не знайомий. Як приватний підприємець він має в оренді магазин. 03.03.2014 року о 07 год. прийшовши до магазину він побачив, що на магазині розбите скло, викликав міліцію .
Йому сказали , що бачили в ночі машину ОСОБА_4 , він зустрівся з ним і той зізнався в крадіжці сам. Виявили крадіжку його дружина і донька. В день перед крадіжкою працювала в магазині його жінка , вечером о 21 год. дружина закрила магазин, викрали гроші, сигарети, дві пляшки коньяка. Зразу після крадіжки робили інвентаризацію, була виявлена нестача , він надав акт слідчому. Вдень крадіжки йому сказали люди, що бачили машину ОСОБА_4 на якій він таксиював, магазин занаходиться в центрі села..
Він також пішов до ОСОБА_4 його дома не було, його сестра дала номер телефону, ОСОБА_7 йому зателефонував і 14.03.2014 року вони з ним зустрілися , він сказав, що у магазин не заходив, але він привіз хлопців, і вони залізли в магазин. Після того як він у всьому зізнався, ОСОБА_7 поїхав додому, а ОСОБА_4 було запрошено у райвідділ.
Також, на його автомашині вони поїхали в новий район з Качалаба, слідчим і ОСОБА_4 .
В новому районі ОСОБА_8 показав слідчому та Качалаба автомобіль де знаходився Мись, з якого його було витягнуто працівниками міліції, а на задньому сидінні знаходився пакет з сигаретами, після чого ОСОБА_7 поїхав додому. Югас зізнався у всьому та сказав що де знаходяться інші його товариші . ОСОБА_4 все компенсував до нього принзій він не має, а ОСОБА_5 кошти не повернув, просив 4000 грн. стягнути на його користь..
Разом з тим, суд ставиться критично до показів підсудного ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та не може поставити такі в основу вироку, оскільки приходить до висновку , що такі покази дані підсудними з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Незважаючи на те, що підсудній ОСОБА_5 та ОСОБА_4 факт здійснення ними кримінального правопорушення та вину у вчиненні такого не визнали , їх вина в інкримінованому злочині стверджується зібраними та перевіреними в суді доказами, а саме :
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що в цьому році йому зателефонував слідчий і попросив дозвіл на огляд автомобіля, пояснив що такий нібито десь був задіяний Він надав автомобіль на огляд. . По документам власник автомобіля його брат, однак розпоряджається ним він. Також, ним було дано автомобіль в тимчасове користування ОСОБА_4 . У свідоцтві він не записаний власником, мав довіреність . Строк дії доручення закінчилося і він його не поновлював, так як вже доручення не треба.
ОСОБА_10 в судовому засіданні суду показав, що на досудовому слідстві він з приводу огляду автомобіля подзвонив саме ОСОБА_9 так як було встановлено що саме він на той час користувач автомобіля і його номер телефону був встановлений слідством.
Свідок ОСОБА_11 , суду показав, що в чергову частину було повідомлення про крадіжку, після того йому зателефонував ОСОБА_12 і повідомив про крадіжку , розказав, що тої ночі біля магазину було помічено автомобіль сірого кольору, на якому таксував ОСОБА_4 . Чез деякий час було отримано його дані та зв`язанось з ним . Югас був запрошений в райвідділ для дачі пояснень.. після цього він зустрівся особисто з ОСОБА_4 , той зізнався, що він привіз двох громадян, які скоїли крадіжку, а він був на вулиці. Югас повідомив що скоїв крадіжку не навмисно і готовий співпрацювати та сказав що автомобіль його знаходиться на вул.. Капушанській в м. Ужгород , добровільно сказав, що надасть речі, які викрадені, що такі знаходяться в багажнику його автомобіля. На місці злочину ОСОБА_11 був, в магазині були перекинуті речі, шафа де були гроші була перекинута. Перша зустріч з ОСОБА_8 була біля "Беркуту", з ним велася розмова і він зізнався у скоєнні крадіжки, він сказав потерпілому, що все йому компенсує.
Автомобіль оглядали на територію райвідділу, оглядав слідчий, коли закінчився огляд його не було.
У затриманні ОСОБА_5 приймав участь. За допомогою спец засобів було отримано інформацію про місце перебування ОСОБА_13 . Виїхавши до нього , автомобіль на якому він рухався був зупинений, ОСОБА_5 сам вийшов з автомобіля і його було затримано. Потерпілий на місці затримання був, чи були речові докази він не пам`ятає. Коли було затримано ОСОБА_5 , ОСОБА_4 не було.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що ним проводилось слідство, було вилучено речові докази , знаряддя злочину. У ОСОБА_5 було вилучено сигарети, він видав їх особисто. У ОСОБА_4 вилучалися речі в ході огляду автомобіля. Власник автомобіля дав дозвіл на огляд автомобіля.
При слідчому експеременті був захисник, при допиті також. На досудовому слідстві вину вони визнавали. Під час затримання він присутнім не був, а спілкувався з ними в кабінеті, і під час слідчих дій.
Свідок ОСОБА_14 , в судовому засіданні показав, що 03.03.2014 року він проїзджав біля магазину, хотів купити продукти, і його запросили бути понятим.
Вони пройшли до школи і підсудні показували та розказували як вчиняли злочин. В магазин їх теж заводили. ОСОБА_5 показував як витягнув вікно і проліз в магазин.
Коли проводилася слідча дія слідчий складав протокол, він прочитав протокол і підписав його.
Крім показань обвинувачених та свідків суд дослідив запис відтворення обстановки та обставин події що відбулась в ніч на 03.03.2014 року , згідно якого вина ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стверджується додатково, оскільки ними детально показано та розказано про обставини вчиненого злочину.
Отже, дослідивши докази в їх сукупності, суд визнає, що заперечення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо вчинення ними злочину передбаченого ст.. 185 ч.3 ККУ за попередньою змовою групою осіб , спростовується вищевказаними доказами.
Спростовуються матеріалами справи та наявними у ній доказами і показання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дані ними в судовому засіданні про те, що під час надання ними письмових пояснень на досудовому слідстві , вони обмовили себе у вчиненні вищевказаного злочину, в зв`язку з тим, що перебували під впливом недозволених методів дізнання, застосованих у відношенні до них співробітниками міліції під час та після їх затримання та під час відібрання пояснень.
Цього висновку суд дійшов тому, що зазначені вище первинні пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повністю узгоджуються з іншими достовірними доказами, що є у справі, а також матеріалами проведеної службової перевірки , згідно якої жодних порушень прав та законних інтересів підозрюваних не було.
Разом з тим, вищевказані доводи також спростовуються матеріалами кримінальної справи, оскільки в них відсутні будь-які дані про звернення обвинувачених до відповідних органів зі скаргами щодо неправомірних дій працівників міліції відносно них на стадії досудового слідства.
Отже, встановивши обставини, які підлягали доказуванню в кримінальній справі і дослідивши всі зібрані докази в їх сукупності, які встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини справи, які мають значення для правильного вирішення такої, суд прийшов до висновку про наявність в діянні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 складу злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище , та винесення відносно них обвинувального вироку.
При призначенні покарання підсудним суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких при призначенні покарання, суди в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні виду та розміру покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, особу підсудного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога він не перебуває , та приходить до висновку про відсутність пом`якшуючих покарання обставин.
Обставини, які обтяжують покарання підсудному ОСОБА_5 суд визнає вчинення ним тяжкого злочину будучи раніше судимим та не визнання вини.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства.
При призначенні виду та розміру покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, особу підсудного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога він не перебуває , та приходить до висновку про відсутність пом`якшуючих покарання обставин.
Обставини, які обтяжують покарання підсудному ОСОБА_4 суд визнає вчинення ним тяжкого злочину будучи раніше судимим та не визнання вини.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства.
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_5 та ОСОБА_4 тримання під вартою , залишити без змін.
Судові витрати по справі , а саме за проведення експертизи в розмірі 307,45 коп. стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь держави.
Цивільний позов не заявлено, речові докази - залишити потерпілому..
Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК , призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири ) роки .
На підставі вимог ст. .71 ККУ до вказаного покарання частково приєднати ОСОБА_5 не відбуту міру покарання за вироком Ужгородським міськрайоного суду , яким засуджений за ч. З ст.. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років та будучи звільненим 12 серпня 2013 року на підставі ст. 81 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років та 6 місяців.
Запобiжний захiд ОСОБА_5 залишити без змін.
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК , призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири ) роки .
На підставі вимог ст. 71 ККУ до вказаного покарання частково приєднати ОСОБА_4 не відбуту міру покарання за вироком Ужгородським міськрайоного суду від 31.08.2012 року , яким засуджений за ч. З ст.. 185 , 15 ч.3 , 185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років та будучи звільненим від відбування вказаного покарання на підставі ст.. 75,76 КК України з випробуванням строком на 3 роки , та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років та 6 місяців.
Запобiжний захiд ОСОБА_4 залишити без змін.
Судові витрати по справі , а саме за проведення експертизи в розмірі 307,45 коп. стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази , які передані ОСОБА_7 на зберігання - залишити останньому.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1