Справа № 667/9991/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2016 року Комсомольський районний суд м. Херсона
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8
представника кримінальної міліції по справах дітей Комсомольського району
м. Херсона ОСОБА_9
представника служби у справах дітей Комсомольського району м. Херсона ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження № 003967 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залізний порт Голопристанського району Херсонської області, українця, громадянина України, студента ІІ курсу 514 групи Херсонського професійного ліцею харчової промисловості, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
28.09.2015 року в вечірній час доби ОСОБА_5 , знаходячись біля гаражу, який розташований за адресою м. Херсон, вул. Нафтовиків, 7, навмисне, переслідуючи прямий умисел, корисливий мотив, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_7 , який полягав у повідомленні останньому неправдивих відомостей щодо купівлі у нього велосипеду «ВМХ» вартістю 2000 грн., з дозволу потерпілого без наміру повернення, взяв у користування вищезазначений велосипед, який вивіз за місцем свого постійного проживання , а саме за адресою АДРЕСА_2 та в подальшому не повернув, чим причинив законному представнику потерпілого матеріальну шкоду на суму 2000 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав частково, показав, що у вересні місяці 2015 року він разом з ОСОБА_11 вирішили покататися на велосипедах, на пр. Будівельників в м. Херсоні зустріли потерпілого ОСОБА_12 , у якого попросили велосипед на ніч покататися, на що останній відповів відмовою. Тоді ОСОБА_13 запропонував йому запитати ОСОБА_12 про продаж велосипеда, на що останній повідомив, що на це йому необхідно запитати у батьків. Велосипед знаходився у гаражі в поломаному стані, були пробиті колеса та відламана педаль. Вони на СТО приварили педаль та замінили камери на колесах. Після чого близько 40 хвилин ОСОБА_5 та потерпілий катались на велосипеді по - черзі, останній давав велосипед добровільно. Потім він поїхав на велосипеді до СТО, де домовився зустрітися з ОСОБА_11 , але останнього не дочекався. Через три дні він поїхав до батьків в ОСОБА_14 та за порадою ОСОБА_13 забрав велосипед з собою, який знаходився у нього близько тиждня. Цивільний позов не визнає, оскільки велосипед він привів в належний стан.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 пояснив, що син додому привіз велосипед і повідомив, що він належить ОСОБА_11 , який він взяв як залог до повернення ноутбука. Велосипед був в робочому стані, тільки спущена одна камера, два рази син приварював педаль. Коли зателефонували з міліції він одразу відвіз велосипед.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому діянні стосовно фактичних обставин, його винуватість підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 28.09.2015 року він зустрів ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , останній запитав, чи не продаст він йому велосипед, але йому необхідно було запитати у батьків,оскільки це їх подарунок. Взяли велосипеда, на якому приварили педаль. ОСОБА_16 попросив покататися, на що він погодився, але прокотившись навколо гаражу, поїхав в невідомому напрямку. Він разом з ОСОБА_11 чекали обвинуваченого близько 20 хвилин, телефонували, але він не відповідав. Про те що сталось він розповів сестрі.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 пояснила, що 28.09.2015 року син сказав що хлопець бажає купити його велосипед, але вона не погодилась. На слідуючий день дочка їй повідомила, що у сина велосипед вкрали. Вона неодноразово дзвонила до обвинуваченого, але останній не відповідав. Потім батько ОСОБА_17 зателефонував та просив забрати заяву з міліції, сказав, що велосипед вже повернутий. Вона відмовилася забирати у слідчого велосипед , оскільки він був в жахливому стані. Цивільний позов на суму 7000 грн. підтримала.
Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що вони з ОСОБА_16 мали намір покататися на велосипеді, зустріли ОСОБА_19 , у якого був велосипед. ОСОБА_16 запитав, чи не продає він його. Потім втрьох пішли за велосипедом, на СТО відремонтували педаль та колесо. Трофімов хвилин 10 покатався, а потім ї зовсім уїхав. Він з ОСОБА_20 на нього чекали, дзвонили, але він так ї не повернувся.
Протоколом огляду від 20.10.2015 року вилученого велосипеда «ВМХ» чорного кольору.
Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною повністю.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ст. 190 ч.1 КК України як шахрайство, заволодіння чужим майном шляхом обману.
При обранні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує, що неповнолітній є студентом, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку в службі у справах дітей Комсомольської районної у м. Херсоні ради, кримінальної міліції по справах дітей Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, а також в Херсонській міській психоневрологічній поліклініці не перебував та не перебуває.
Згідно висновку амбулаторної судової-психіатричної експертизи від 01.12.2015 року неповнолітній ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням не страждає, правильно сприймає фактичну та содержательну сторону досліджуваних по матеріалах справи подій, може давати правильні показання про них, міг розуміти фактичний характер своїх дій та керувати ними.
До обставин, що помякшують покарання суд відносить неповнолітній вік обвинуваченого , обставин, які обтяжують покарання суд не знаходить.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 у відповідності зі ст.100 КК України покарання у вигляді громадських робіт.
Заявлений цивільний позов законного представника потерпілого підлягає задоволенню частково. Так, згідно довідки ЧП «Борисов» від 22.10.2015 року вартість велосипеду ВМХ складає 2000 грн. Вимоги цивільного позивача щодо стягнення 7000 грн. належними доказами взагалі не підтверджені. Але з урахуванням незначного пошкодження велосипеда суд вважає стягнути суму в розмірі 1000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367-371, 374 КПК України, суд, -
засудив:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 50 /п`ятидесяти/ годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальних збитків 1000 грн. У випадку непогашення стягуваної суми до досягнення ОСОБА_5 повноліття - стягнення перевести на нього.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 549,02 грн. У випадку непогашення стягуваної суми до досягнення ОСОБА_5 повноліття - стягнення перевести на нього.
Речові докази: велосипед «ВМХ» повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя:ОСОБА_1