АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3778/15-к Номер провадження 11-кп/786/876/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України - С.Т.
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000941, за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 7 жовтня 2015 року щодо,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Полтави, з середньо-спеціальною освітою, одруженої, маючої на утриманні одну неповнолітню та одну малолітню дитину, пенсіонерки, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яку визнано винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
до Апеляційного суду Полтавської області звернулася потерпіла ОСОБА_8 з апеляційною скаргою в якій ставить питання про скасування вироку суду у зв`язку з м`якістю призначеного покарання та ухвалення нового вироку із призначенням більш суворого покарання ОСОБА_9 . Вважає, що судом не враховано те, що обвинувачена вчинила злочин з особливою жорстокістю, що полягало у сильному здавлюванні пальця зубами протягом 5 хвилин, чим завдала значного болю ОСОБА_8 та значних ушкоджень. Вважає, що судом безпідставно не враховано відсутність щирого каяття з боку обвинуваченої, її погрози на адресу потерпілої та небажання оплатити вартість ліків.

У доповненнях до апеляційної скарги потерпіла просить стягнути із ОСОБА_9 на її користь грошові кошти в сумі 415 гривень 52 копійки витрати понесені нею на операцію та лікування травмованого пальця.
Вироком Октябрського районного суду м. Полтава 7 жовтня 2015 року ОСОБА_9 засуджена за ч. 1 ст. 122 КК України з урахуванням положень ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

За вироком суду ОСОБА_9 визнана винуватою та засуджена за те, що 9 вересня 2015 року близько 19 год. 45 хв. на ґрунті неприязних відносин до ОСОБА_8 , що раптово виникли внаслідок конфлікту з останньою, умисно укусила зубами ОСОБА_8 за четвертий палець лівої кисті, після чого повалила її на клумбу з квітами. В результаті вказаних дій потерпілій спричинено тілесне ушкодження у вигляді укушеної рани та крайового перелому нігтьової фаланги четвертого пальця лівої кисті, яке кваліфікується як ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи потерпілої ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_9 та її захисника ОСОБА_7 про безпідставність доводів скарги, прокурора ОСОБА_6 про необґрунтованість застосування судом положення ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченій, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 394, частини 1 статті 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини провадження ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі частини 3 статті 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.
Дії ОСОБА_9 за ч.1 ст.122 КК України кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 409 КПК України, однією з підстав для скасування або зміни вироку є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Вбачається, що обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , місцевий суд не в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, відповідно до яких, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи потерпілої про необґрунтованість вироку в частині призначення покарання, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу, а тому вирок в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Відповідно до положень статті 69 КК України, суд за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі , встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання , не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу передбаченого за цей злочин.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_9 врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Однак, всупереч вимогам ст. 65 КК України, судом в повній мірі не врахована тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального правопорушення та його наслідки.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про доцільність застосування ст.69 КК України при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , враховуючи наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин. ОСОБА_9 є пенсіонеркою, займається волонтерською роботою, а тому призначення судом першої інстанції покарання іншого, більш м`якого виду основного покарання у вигляді штрафу, - колегія суддів вважає правильним.

Поряд з цим, призначення покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному ст. 53 КК України, на думку колегії, не відповідає меті покарання та не забезпечить виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.

За таких обставин, вирок суду в частині призначення покарання підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку апеляційного суду.

При призначенні покарання ОСОБА_9 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та його наслідки, позицію потерпілої щодо засудження обвинуваченої до більш суворого покарання, особу винної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, є пенсіонеркою, займається волонтерською роботою. Обставинами, які пом`якшують покарання колегія суддів визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, добровільне відшкодування завданого збитку та вважає за можливе призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання колегія суддів вважає достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Колегія суддів не розглядає апеляційні вимоги потерпілої про стягнення з ОСОБА_9 на її користь матеріальної шкоди в сумі 415 гривень 52 копійки у зв`язку з добровільним відшкодуванням обвинуваченою під час апеляційного перегляду справи.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А :
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 7 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 за ч.1 ст. 122 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

В решті цей вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4