Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 1-162/ 2010 року
ПОСТАНОВА

29 листопада 2010 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Гриб М.В.,

при секретарі Непокупній Л.М.

з участю прокурора Сагайдачного І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, утриманців не має, інваліда війни 2 групи, учасника виконання інтернаціональногообов»язку в Афганістані, працюючого директором ДП «СГП ім.. Іваненка», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 367 ч.2 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

В період з травня 2009 року по 31.12.2009 року підсудний ОСОБА_1 допустив службову недбалість, яка спричинила тяжкі наслідки, при наступних обставинах.

В період з травня 2009 року по 31.12.2009 року підсудний ОСОБА_1, працюючи на посаді директора та директора Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка»(далі ДП «СГП ім.. Іваненка»), що в с. Петрівці Миргородського району Полтавської області, тобто будучи службовою особою, виконуючою на згаданому підприємстві організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обовязки, неналежно виконуючи свої службові обовязки через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог п.п.8.1.2, п.п.8.1.4 п.8.1 ст.8 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб від 22 травня 2003 року № 889-ІV із змінами та доповненнями, при нарахуванні і виплаті заробітної плати не забезпечував щомісячно повне перерахування до державного бюджету утриманого податку із доходів фізичних осіб-громадян в строки, передбачені згаданим Законом, та в порушення вимог п.3 ст.18, п.п.4, 5, 6, 12 ст.20, ст..24 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» не забезпечував перерахування у строки, встановлені Законом, до Пенсійного Фонду України в Миргородському районі страхові внески в розрізі застрахованих осіб, які відповідно до п.16 ч.1 ст.14 Закону України «Про систему оподаткування» являються загальнодержаним збором, а залучав вказані кошти для проведення розрахунків з контрагентами очолюваного ним підприємства, тобто діючи в інтересах третіх осіб, за рахунок та в розріз державним інтересам.

Таким чином він не забезпечив перерахування до державного бюджету податку із доходів фізичних осіб 201471, 13 грн, із яких: в травні 2009 року 35368,83 грн; в червні 39135,44 грн; в липні 54148,28 грн; в серпні 15544,70 грн; у вересні 54254,41 грн; в листопаді 24192,42 грн; в грудні 14846,51 грн; із вирахуванням переплат: у квітні 2009 року -33276,33 грн та у жовтні 2743,13 грн ( із розрахунку: 35368,83+39135,44+54148,28+15544,70+54254,41+24192,42+14846,51-33276,33-2743,13=201471,13), а також не забезпечив перерахування до Управління Пенсійного Фонду України страхових внесків 323494,13 грн, із яких: в травні 2009 року 67527,89 грн; в червні 133134,74 грн; в серпні 71426,80 грн; у вересні 87012,02 грн; в жовтні 2526,43 грн; листопаді 12595,11 грн; із вирахуванням переплат : у квітні 28371,00 грн; у липні 15422,05 грн та у грудні 6935,81 грн (із розрахунку: 67527,89 + 133134,74 + 71426,80 + 87012,02 + 2526,43 + 12595,11 - 28371,00 - 15422,05 - 6935,81 = 323494,13).

Всього підсудний ОСОБА_1 не забезпечив перерахування у вказаний період до державного бюджету та Пенсійного фонду коштів на загальну суму 524965,26 грн, чим допустив заподіяння інтересам держави матеріальної шкоди в розмірі 1735 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що є тяжкими наслідками.

Підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно в період з травня 2009 року по 31.12.2009 року він, працюючи на посаді директора та директора ДП «СГП ім.. Іваненка», через неналежне виконання своїх службових обовязків та несумлінне ставлення до них в супереч діючому законодавству не забезпечив перерахування до Державного бюджету 201471,13 грн прибуткового податку з громадян, утриманих при виплаті заробітної плати працівникам, та не забезпечив перерахування до Пенсійного фонду в Миргородському районі стархових внесків, що являються загальнодержаним збором, в сумі 323494,13 грн, заподіявши таким чином матеріальної шкоди державним інтересам на загальну суму 524965,26 грн.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, його вина у вчиненні злочину повністю підтверджується:

-висновками судово- економічної експертизи № 523 від 29.07.2010 року на а.с.88-92 т.2, актом про результати виїздної планової перевірки ДП «СГП ім.. Іваненка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 06.04.2010 року та матеріалами вказаної перевірки на а.с.41-77 т.1: аналізами руху коштів за квітень 2009 року-січень 2010 року по ДП «СГП ім.. Іваненка» на а.с.86-96 т.1, матеріалами річного звіту ДП «СГП ім.. Іваненка» за 2009 рік на а.с.116-146 т.1, копіями платіжних доручень про перерахування до бюджету та Пенсійного фонду обов»язкових платежів на а.с.12-31, 42-59 т.2, довідками ВДВС Миргородського МРУЮ про розподіл коштів, стягнутих із ДП «СГП ім.. Іваненка» на а.с.32-39 т.2; розрахунками сум страхових внесків на загальнообов»язкове пенсійне страхування вказаного господарства за 2009 рік на а.с. 60-78 т.2, протоколами виїмки та оглянутою в судовому засіданні головною книгою згаданого господарства за 2009 рік, якими підтверджується, що в період з травня 2009 року по 31.12.2009 року ДП «СГП ім.. Іваненка», зобов»язано було сплатити але протиправно не сплатило до державного бюджету 201471,13 грн податку з доходів фізичних осіб та 323494,13 грн внесків на обов»язкове державне пенсійне страхування, хоч в той же час в результаті своєї господарської діяльності мало повну фінансову можливість своєчасно перераховувати на користь держави вказані обов»язкові платежі;

-копією статуту ДП «СГП ім.. Іваненка» на а.с.101 -107 т.1, копіями наказів №177-п від 12 жовтня 2009 року та №40 від 20.01.2009 року на а.с. 108, 109 т.1, копією контракту з директором ДП «СГП ім.. Іваненка» від 21.10.2009 року на а.с.111-113 т.1, якими підсудний ОСОБА_1 був призначений на посаду директора вказаного господарства, працював на цій посаді з 10.04.2009 року по 31.12.2009 року і на нього була покладена відповідальність за дотримання законодавства України і розпорядження коштами і майном Підприємства, тобто являвся службовою особою, на яку покладено обовязок дотримання податкового законодавства.;

-свідченнями в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що вони працюючи в складі комісії по перевірці ДП «СГП ім.. Іваненка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за квітень-грудень 2009 року виявили у вказаному господарстві порушення вимог Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-IV від 22.05.2003 року та не перерахований до державного бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі понад 560000 грн;

-показаннями свідка ОСОБА_5 про те, що вона працює на посаді начальника відділу доходів Управління ПФУ в Миргородському районі і в силу своїх службових обов»язків їй відомо, що з квітня по грудень 2009 року ДП «СГП ім.. Іваненка» протиправно не перерахувало ПФУ в Миргородському районі понад 300000 грн;

-свідченнями ОСОБА_6 про те, що вона працювала в квітні-грудні 2009 року на посаді головного бухгалтера ДП «СГП ім.. Іваненка» і у вказаний період за розпорядженням директора підприємства не було перераховано до бюджету понад 200000 грн нарахованого податку з доходів фізичних осіб та більше 300000 грн нарахованих страхових внесків до Управління ПФУ в Миргородському районі. Кошти, які належало було перерахувати до бюджету та Пенсійного Фонду господарством використовувались для розрахунків з його контрагентами та для забезпечення належної його господарської діяльності;

-показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що він працював на посаді заступника директора ДП «СГП ім.. Іваненка» з квітня по жовтень 2009 року, але у вказаний період всі питання фінансового характеру вирішував особисто ОСОБА_1

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведеною повністю.

Дії підсудного ОСОБА_1В суд вважає необхідним кваліфікувати за ст. 367 ч.2 Кримінального кодексу України, оскільки його діяння містять в собі всі ознаки службової недбалості, спричинившої матеріальної шкоди державним інтересам в розмірі 1735 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що є тяжкими наслідками.

Разом з цим суд приймає до уваги, що на час розгляду справи в суді ДП «СГП ім.. Іваненка»,очолюване підсудним ОСОБА_1, борг по неперахованому податку з доходів фізичних осіб на нараховану заробітну плату та заборгованість по страхових внесках до Управління ПФУ в Миргородському районі за 2009-2010 рік на час розгляду справи судом повністю погасило, що підтверджується приєднаними до справи платіжними дорученнями, листом Миргородської обєднаної державної податкової інспекції від 29.11.2010 року, довідкою ДП «СГП ім.. Іваненка», приєднаними до матеріалів справи в судовому засіданні, листом Управління ПФУ в Миргородському районі на а.с.225 т.1, показаннями в судовому засіданні начальника відділу доходів Управління ПФУ в Миргородському районі ОСОБА_5 про те, що згадане господарство на час розгляду справи в суді повністю погасило всю заборгованість по сплаті страхових внесків, фінансових санкцій та пені за 2009 рік і тим самим підсудний повністю усунув заподіяну шкоду. Крім цього, суд приймає до уваги те, що сам підсудний характеризується виключно позитивно, досвіду керівництва підприємством на час вчинення злочину він не мав, оскільки на керівних посадах раніше він не перебував, він є учасником виконання інтернаціонального обов»язку в Афганістані, являється інвалідом війни 2 групи, вчинений ним злочин не є тяжким, вчиненим з необережності і вчинений він ним вперше, підсудний щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Відповідно ст.. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин середньої тяжкості , звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За таких обставин суд вважає можливим задовольнити клопотання підсудного ОСОБА_1, підтримане прокурором в судовому засіданні, про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст.. 367 ч.2 у зв»язку з дійовим каяттям на підставі ст.. 45 КК України та про закриття кримінальної справи провадженням.

Керуючись ст.ст. 7-2 КПК України , ст. 45 КК України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від кримінальної відповідальності , а кримінальну справу по обвинуваченню його у вчиненні злочину, передбаченого ст. 367 ч.2 КК України провадженням закрити.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Постанова може бути оскаржена в Полтавський апеляційний суд через Миргородський міськрайонний суд в 7 діб з дня її проголошення..

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_8