Провадження №: 1-кп/752/819/15
підготовчого судового засідання
19.10.2015 р. м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира, Київської обл., українця,громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України
обвинуваченого ОСОБА_3
До Голосіївського районного суду м. Києва передано вищевказаний обвинувальний акт
В ході підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що на підставі обвинувального акта можливо призначити судовий розгляд, просив долучити до обвинувального акту матеріли кримінального провадження.
Захисник не заперечив з приводу призначення провадження до судового розгляду, однак не погодився із зазначеною в обвинувальному акті кваліфікацією дій його підзахисного.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Потерпіла підтримала думку прокурора.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, у відповідності до положень ст.ст. 314- 317 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, підлягає поверненню прокурору виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В даному обвинувальному акті, відомості, які прокурор вражає встановленим та формулювання обвинувачення викладено наступним чином: ОСОБА_7 12.07.2015 року приблизно о 15.24 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 11/11, помітив раніше не знайому йому жінку, котрою виявилась громадянка ОСОБА_6 , звертаючи увагу на те, що у останньої на шиї ланцюжок з кулоном, у нього виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 почав бігти в напрямку ОСОБА_6 , після чого, діючи протиправно, умисно, з корисливих мотивів відкрито із застосуванням відносно останньої насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, шляхом ривка заволодів золотим ланцюжком та кулоном потерпілою, вартість який складає 7000 гривень, зірвавши його із шиї потерпілої.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи.
Однак, в даному обвинувальному акті не описано в чому саме полягало насильство, яке застосував ОСОБА_7 до потерпілої ОСОБА_6 .
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правова кваліфікація вчиненого правопорушення не відповідає відомостям,які прокурор вважає встановленими та формулюванню обвинуваченню.
У зв`язку з чим, суд вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором в наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості окремих частин тексту обвинувального акта, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.
При цьому, суд при поверненні обвинувального акта прокурору враховує також відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді.
З урахуванням наведеного, оскільки даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 та формулювання обвинувачення не відповідає його правовій кваліфікації, суд приходить до висновку, що вони виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду і повинні бути усунуті в порядку, визначеному ст. 314 КПК України.
У зв`язку з чим, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, необхідно повернути прокурору.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, за відсутності клопотання прокурора та сторони захисту заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міру запобіжного у виді застави обвинуваченому ОСОБА_3 залишити без змін та вважати продовженою.
Керуючись ст.ст. 291, 314 -317 КПК України, суд,-
Керуючись вимогами ст. 315 КПК України, обраний на досудовому розслідуванні обвинуваченому:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави залишити без змін та вважати продовженим.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 діб з моменту оголошення.

Суддя