Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 1-30 -2010 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

у складі : головуючого судді Куц Т.О.

при секретарях Ребриній О.О., Передерищенко О.П.

з участю прокурора Пожарова О.О.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6,ОСОБА_7,

ОСОБА_8,ОСОБА_9.,ОСОБА_10.,

ОСОБА_11..А.,ОСОБА_12.,ОСОБА_13.

підсудного ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в залі суду в м. Комсомольську кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого , неодруженого , раніше не судимого , зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

- ч.2 ст. 186 , ч.1,ч.2 ст. 190 КК України ,

встановив :

19.03.2006 року приблизно о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_14, знаходячись у приміщенні компютерного клубу «ХР», який розташований у будинку № 51, по вулиці Леніна в м. Комсомольськ Полтавської області, зустрів раніше незнайомого ОСОБА_3 та в ході бесіди з останнім, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що у останнього є мобільний телефон, зловживаючи його довірою, попрохав у останнього мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «Е?760» для копіювання мелодії на свій мобільний телефон, на що потерпілий надав свою добровільну згоду, віддав телефон та продовжив грати на компютері. Після цього з місця події ОСОБА_14, непомітно для ОСОБА_3 зник , забравши з собою його мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «Е?760», вартістю 1421 гривень 20 копійок та сім-картку мобільного оператора «Діджус», вартістю 50 гривень 00 копійок, що знаходилась у телефоні. Здобутим незаконним шляхом мобільним телефоном та сім-картою, що належать ОСОБА_3, ОСОБА_14 в подальшому розпорядився на власний розсуд.

У наслідок протиправних дій потерпілому ОСОБА_3 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 1471 гривню 20 копійок.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05.12.2008 року приблизно 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_14, знаходячись на території дитячого навчального закладу «Казка», який розташований у будівлі №61, по вулиці Добровольського в м. Комсомольськ Полтавській області, зустрів раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_9 та в ході бесіди з останнім, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, повторно , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману, попрохав у останнього мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «6233»,для здачі телефону потерпілого до ломбарду і отримання за це коштів, а у подальшому його викупу з ломбарду та повернення телефону потерпілому, на що неповнолітній ОСОБА_9 надав свою добровільну згоду і віддав ОСОБА_14 свій мобільний телефон. Після цього ОСОБА_14 з місця події зник , забравши з собою речі потерпілого, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «6233», вартістю 1567 гривень 50 копійок та флеш-картку, обємом памяті 2 Гігабайти, вартістю 160 гривень 00 копійок, яка знаходилась у телефоні. Здобутим незаконним шляхом мобільним телефоном та флеш-картою неповнолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_14 в подальшому розпорядився на власний розсуд.

У наслідок протиправних дій неповнолітньому ОСОБА_9 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 1727 гривень 50 копійок.

Далі, 20.12.2008 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_14, перебуваючи біля магазину «АТБ», який розташований по вулиці Леніна будівля № 37 в м. Комсомольськ Полтавської області, зустрів раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_10, та в ході бесіди, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_10 удар в обличчя, в звязку з чим останній з метою уникнення подальшого побиття віддав ОСОБА_14 гроші в сумі 50 гривень. У наслідок протиправних дій неповнолітньому ОСОБА_10 заподіяно майнової шкоди на суму 50 гривень.

Далі, 23.12.2008 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_14, перебуваючи у гімназії № 3 імені ОСОБА_15, яка розташована по вулиці Добровольського будівля № 25, в м. Комсомольськ Полтавської області, зустрів раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_4 У ході розмови, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, повторно, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що у неповнолітнього ОСОБА_4 є мобільний телефон, шляхом обману, взяв у останнього, для здійснення дзвінка мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «5300». Далі реалізуючи свій злочинний намір, висловлюючи погрози про застосування фізичного насильства, які потерпілий сприйняв як реальні, ОСОБА_14 відкрито викрав мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «5300», вартістю 1435 гривень 20 копійок.

У наслідок протизаконних дій, ОСОБА_4 заподіяно майнової шкоди на суму 1435 гривень 20 копійок.

Далі, 23.12.2008 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_14, перебуваючи біля будинку № 54, по вулиці Леніна, в м. Комсомольськ Полтавської області, зустрів раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_13 У ході розмови, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, повторно, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, та висловлюючи погрози про застосування фізичного насильства, яку неповнолітній ОСОБА_13 сприйняв як реальну, ОСОБА_14 відкрито викрав мобільний телефон марки «Нокіа», моделі «5610», вартістю 1802 гривні 24 копійок, який належить неповнолітньому ОСОБА_13

У наслідок протизаконних дій, ОСОБА_13 заподіяно майнової шкоди на суму 1802 гривні 24 копійки.

Далі, 18.04.2009 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_14, перебуваючи біля адміністративної будівлі Кременчуцького підрозділу Полтавської вагонної дільниці (ВЧ-4) станції Кременчук Південної залізниці, яка розташована в Крюківському районі м. Кременчук Полтавської області, зустрів раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_16 У ході розмови, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, несподівано для неповнолітнього потерпілого ОСОБА_16 та висловлюючи погрози про застосування фізичного насильства, які неповнолітній ОСОБА_16 сприйняв як реальні, ОСОБА_14 вихопивши з його рук відкрито викрав мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «6233», вартістю 1141 гривня 50 копійок, що належить неповнолітньому ОСОБА_16

У наслідок протизаконних дій, неповнолітньому ОСОБА_16 заподіяно майнової шкоди на суму 1141 гривень 50 копійок.

Далі, 05.05.2009 року приблизно о 12 годині 00 хвилин у ОСОБА_14, перебуваючого в м. Комсомольськ Полтавської області, виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном. Того ж дня, 05.05.2009 року, приїхавши у місто Кременчук, Полтавської області, та перебуваючи між Кременчуцьким пологовим будинком та магазином «Карамель», що розташований по вулиці Жовтневій в місті Кременчук, зустрів раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_17 У ході розмови, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, висловлюючи погрози про застосування фізичного насильства, які малолітній ОСОБА_17 сприйняв як реальні, ОСОБА_14 відкрито викрав мобільний телефон марки «Соні Еріксон» моделі «К-800і», вартістю 930 гривень 00 копійок, що належить малолітньому ОСОБА_17

У наслідок протизаконних дій, малолітньому ОСОБА_17 заподіяно майнової шкоди на суму 930 гривень 00 копійок.

Далі, 02.08.2009 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_14, зустрівши раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_7, знаходячись у приміщенні компютерного клубу «ХР», який розташований у будинку № 51 по вулиці Леніна, в місті Комсомольськ, Полтавської області, у ході бесіди з ОСОБА_7, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману, попрохав у останнього, для здійснення дзвінка, мобільний телефон марки «Соні Еріксон», моделі «W200і». ОСОБА_7 надав добровільну згоду і віддав ОСОБА_14 свій мобільний телефон. Після цього з місця події ОСОБА_14 зник , забравши з собою належний потерпілому мобільний телефон марки«Соні Еріксон», моделі «W200і», вартістю 579 гривень 12 копійок, який належать ОСОБА_7 Здобутим незаконним шляхом телефоном неповнолітнього ОСОБА_7, в подальшому розпорядився на власний розсуд.

У наслідок протиправних дій неповнолітньому ОСОБА_7 заподіяно майнової шкоди на суму 579 гривень 12 копійок.

ОСОБА_18, 09.08.2009 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_14, зустрівши раніше знайомого ОСОБА_12, знаходячись на території дитячого навчального закладу «Золота рибка», який розташований по вулиці Леніна, будівля № 70, в місті Комсомольськ, Полтавської області, у ході бесіди з ОСОБА_12, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання шляхом обману, попрохав у ОСОБА_12, для здійснення дзвінку, мобільний телефон марки «Нокіа», моделі «3500». Останній надав добровільну згоду та віддав ОСОБА_14 свій мобільний телефон. Після цього ОСОБА_14 з місця події зник , забравши з собою належний потерпілому мобільний телефон марки «Нокіа», моделі «3500», вартістю 690 гривень 00 копійок та флеш-картку, обємом памяті 1 Гігабайт, вартістю 60 гривень 00 копійок, яка знаходилась у телефоні. Здобутим незаконним шляхом мобільним телефоном та флеш-картою, що належать ОСОБА_12, ОСОБА_14 в подальшому розпорядився, на власний розсуд.

У наслідок протиправних дій ОСОБА_12 заподіяно майнової шкоди на суму 750 гривень 00 копійок.

ОСОБА_18, 16.08.2009 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_14, знаходячись на території дитячого навчального закладу «Золушка», який розташований у будівлі № 38, по вулиці Конституції в м.Комсомольськ Полтавської області, зустрівши раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_6, у ході бесіди з останнім, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зловживання довіри, попрохав у неповнолітнього ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Соні Еріксон», моделі «К 320і», для того, щоб показати матері, щоб вона такий самий придбала і ОСОБА_14 Після цього ОСОБА_14 з місця події зник , забравши з собою належний потерпілому мобільний телефон марки «Соні Еріксон», моделі «К 320і», вартістю 342 гривні 40 копійок. Здобутим незаконним шляхом телефоном потерпілого, в подальшому розпорядився, на власний розсуд.

У наслідок протиправних дій неповнолітньому ОСОБА_6 заподіяно майнової шкоди на суму 342 гривні 40 копійок.

Далі, 17.08.2009 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_14, знаходячись біля будинку № 10/13, по вулиці Леніна, в місті Комсомольськ, Полтавської області, зустрівши раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_5, у ході бесіди з останнім, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману, попрохав у неповнолітнього ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Соні Еріксон», моделі «W200і», для здійснення дзвінку, до наступного дня. Після цього ОСОБА_14 з місця події зник , забравши з собою належний потерпілому мобільний телефон марки «Соні Еріксон», моделі «W200і», вартістю 511 гривень 80 копійок. Здобутим незаконним шляхом телефоном потерпілого, в подальшому розпорядився на власний розсуд.

У наслідок протиправних дій неповнолітньому ОСОБА_5 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 511 гривень 80 копійок.

Далі, 28.08.2009 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_14, знаходячись біля будинку № 23, по вулиці Гірників в місті Комсомольськ Полтавської області, зустрівши раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_8, у ході бесіди з останнім, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману, попрохав у неповнолітнього ОСОБА_8, для користування на день, мобільний телефон марки «Нокіа», моделі «3110», на що неповнолітній ОСОБА_8 надав добровільну згоду. Після цього ОСОБА_14 з місця події зник , забравши з собою належний потерпілому мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «3110», вартістю 670 гривень 60 копійок та сім-картку мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 гривень 00 копійок, яка знаходилась у телефоні. Здобутим незаконним шляхом мобільним телефоном та сім-картою, що належать потерпілому, в подальшому розпорядився на власний розсуд.

У наслідок протиправних дій неповнолітньому ОСОБА_8 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 695 гривень 60 копійок.

Далі, 01.09.09 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_14, знаходячись біля приміщення автовокзалу по вулиці Строна, в місті Комсомольськ Полтавської області, зустрівши раніше знайомого ОСОБА_19, у ході бесіди з останнім, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зловживаючи довірою, попрохав у ОСОБА_19, для здійснення дзвінка, мобільний телефон «Нокіа» моделі «6300». ОСОБА_19 надав добровільну згоду та віддав ОСОБА_14 свій мобільний телефон. Після чого забрав належний потерпілому мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «6300», вартістю 856 гривень 80 копійок та флеш-карту обємом памяті 2 Гігабайта, вартістю 150 гривень, яка знаходилась в телефоні. Після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

У наслідок протиправних дій ОСОБА_19 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 1006 гривень 80 копійок.

Підсудний ОСОБА_14 свою вину визнав повністю по всім епізодам предявленого обвинувачення, підтвердивши в судовому засіданні об»єми викраденого та обставини скоєння злочинів , крім епізоду відкритого заволодіння грошима ОСОБА_10 по якому свою вину визнав частково , заперечуючи лише обставину, щодо застосування ним насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров»я потерпілого , посилаючись на те , що останнього він відвів в сторону , пояснив що дуже потрібні гроші і взяв у борг 20 грн , на досудовому слідстві потерпілий говорив що надав йому у борг 100грн , а суді борг став 50грн , а вдарив він потерпілого кулаком в око лише за те , що той нецензурно лаявся, а також по епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , посилаючись на те , що цей потерпілий на автомобілі скоїв ДТП ,переїхав йому ногу , а тому повинен був відшкодувати заподіяну шкоду .

Крім, визнавальних показань підсудного даних ним під час досудового слідства та в судовому засіданні, його винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій доведена іншими дослідженими в судовому засіданні доказами :

По епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 :

-протоколом огляду місця події від 11.12.2008 року, згідно якого було оглянуто павільйон, який розташований на території дитячого навчального закладу «Казка», який розташований по вулиці Добровольського, 61 в місті Комсомольськ./ т 1, а.с. 20-21/;

-протоколом огляду від 18.12.2008 року, згідно якого було оглянуто та вилучено бланк прийому телефону, у якому зазначено, що ОСОБА_14 05.12.2008 року продав мобільний телефон, що належить ОСОБА_9В./ ОСОБА_20 1, а.с. 22 /

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9, згідно якого він розповів про обставини придбання за власні кошти мобільного телефону« Нокіа-6233» за 1444 грн. та флеш-карти «мікро СД» за-130 грн., обємом на 2 Гб. 05.12.2008 року приблизно о 10 годині в дитячому садку «Сказка», який розташований за адресою вул. Добровольського, 61 в м. Комсомольськ, ОСОБА_14 запитав у нього, чи є мобільний телефон, щоб послухати музику, він включив музику. Потім ОСОБА_14 попросив дати йому телефон, щоб на нього подивитися, ОСОБА_9 йому дав. ОСОБА_14 слухав музику та дивився картинку. Через декілька хвилин підійшов ОСОБА_21, яке його прізвище і де він проживає ОСОБА_9 не відомо. Йому на вигляд приблизно 18 років, зріст приблизно 1метр 90 см., коротко стрижений. ОСОБА_9 знає про нього лише те, що його мама торгує на базарі сумками. Богдан почав про щось розмовляти з ОСОБА_14, про що ОСОБА_9 не слухав. Потім ОСОБА_21 попросив подзвонити, взяв в ОСОБА_14 телефон ОСОБА_9, перевірив кошти на рахунку, там було 10 грн. після того як він побачив, що на рахунку є кошти подзвонив до когось. Потім ОСОБА_21 з ОСОБА_22 пішли до ларька, який знаходиться біля магазину «Адіс» по вул. Добровольського, буд. 55. Коли ОСОБА_9 залишився з ОСОБА_14 один, то останній почав запитувати чи є гроші у ОСОБА_9 Останній відповів, що не має. Потім ОСОБА_14 запитав про те, де їх можна взяти. ОСОБА_9 відповів, що не знає. ОСОБА_14 запропонував ОСОБА_9 віддати йому мобільний телефон, щоб він його заклав під залог. ОСОБА_9 йому відмовив. Через 5 хвилин повернулися ОСОБА_21 з ОСОБА_22. Потім ОСОБА_14 сказав ОСОБА_9, щоб він з ним відійшов порозмовляти. Вони відійшли до павільйону, який знаходиться з права. ОСОБА_14 почав вмовляти ОСОБА_9, щоб він йому дав мобільний телефон, щоб він його заклав. ОСОБА_9 сказав йому, що не дасть телефон. На це ОСОБА_14 йому сказав, що він здасть сьогодні телефон ОСОБА_9, а завтра в нього будуть кошти він його викупить і віддасть назад. ОСОБА_9 не погоджувався і сказав, щоб він й так ще винен за нього гроші. ОСОБА_14 почав вмовляти, щоб ОСОБА_9 йому віддав телефон, що йому дуже потрібні гроші, що він його завтра віддасть та добавить ще 50-т гривень. ОСОБА_9 не погодився. Потім ОСОБА_14 почав витягувати сім- карту з телефону. На це ОСОБА_9 йому сказав, щоб він цього не робив бо телефон йому не віддасть. ОСОБА_9 зрозумів, що ОСОБА_14 телефон не віддасть і він попросив ОСОБА_14 , щоб він сказав ОСОБА_22 про те, що у ОСОБА_9 він взяв телефон . Віталій сказав, що завтра віддасть телефон о 17 годині біля центрального філіалу банку «Фінанси та кредит». ОСОБА_14 розвернувся і пішов з телефоном ОСОБА_9 назад до павільйону, де знаходився ОСОБА_21 з ОСОБА_22. Потім ОСОБА_21 знову попросив подзвонити. ОСОБА_9 сказав, що його телефон знаходиться у ОСОБА_14. Після того як він про це сказав, ОСОБА_14 дістав свій телефон. Після того як ОСОБА_21 подзвонив, усі разом встали і пішли в напрямку магазину «Сільпо». Біля магазину « АТБ», який розташований по вул. Леніна, буд. 54, ОСОБА_14 пішов з ОСОБА_22 в напрямку бару «12 стільців». ОСОБА_9 попросив ОСОБА_21 піти в напрямку буд. 55 по вул. Добровольського м. Комсомольська. І вони пішли, ОСОБА_21 почав мені казати, що ОСОБА_14 його обманув. ОСОБА_9 дав ОСОБА_21 40 грн., щоб він допоміг знайти ОСОБА_14 ОСОБА_21 сказав, що він знає де ОСОБА_14, що він пішов до пошти і щоб ОСОБА_9 його чекав біля першого підїзду по вул. Добровольського, буд. 49. ОСОБА_9 його чекав протягом двох годин, але він не прийшов. ОСОБА_9 пішов до ларька, де купляв телефон. У ОСОБА_23, продавець ларька, він запитав чи знає він ОСОБА_14. Він подзвонив до свого знайомого, до якого ОСОБА_9 не знає і запитав чи не винен ОСОБА_14 йому гроші на, що він відповів, що винен. ОСОБА_9 зрозумів, що ОСОБА_14 телефон не віддасть. На другий день ОСОБА_9 приходив до банку «Фінанси та кредит», але ОСОБА_14 не було. Даним злочином було заподіяно ОСОБА_9 збитків на суму 1574 грн. / ОСОБА_20 1, а.с. 32-33 /

-протоколом допиту свідка ОСОБА_22, згідно якого, він розповів, що 05.12.2009 року приблизно 12 годині, він разом з ОСОБА_9 прийшов у дитячий садок «Сказка», де вони сиділи у павільйоні та спілкувалися з друзями ОСОБА_14 та ОСОБА_21. ОСОБА_14 попросив у ОСОБА_9 його телефон, щоб послухати музику. Потім він разом з ОСОБА_21 пішли у кіоск, приблизно через 5 хвилин вони повернулись, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_9 стояли у стороні про щось розмовляли. Про те, що ОСОБА_14 забрав у ОСОБА_9 мобільний телефон він дізнався 06.12.2009 року у технікумі. / ОСОБА_20 1, а.с. 35 /

-протоколом допиту свідка ОСОБА_21, згідно якого, взимку , в дитячому садку «Сказка», він бачив як ОСОБА_14 грався мобільним телефоном, чий то був йому невідомо. Через декілька хвилин він разом з ОСОБА_22 пішли до ларька, через декілька хвилин вони повернулися. Ще десь хвилин пять усі разом поспілкувалися і після цього почали розходитися. ОСОБА_14 разом з ОСОБА_22 пішли в напрямку бару «12-стульев», а він разом з молодим хлопцем пішли в напрямку « АТБ». Коли йшли, то молодий хлопець почав розповідати про те, що ОСОБА_14 попросив у нього телефон на пару днів. Він йому сказав, що ОСОБА_14 його обманув. Цей молодий хлопець почав просити допомогти знайти ОСОБА_14./ ОСОБА_20 1, а.с. 40 /

-протоколом допиту свідка ОСОБА_24, згідно якого він розповів, що займається підприємницькою діяльністю по довіреності, в торговій точці «Мобілюкс», по вул. Леніна, буд. 75 в м. Комсомольську, 05.12.2008р.,куди до нього прийшов один з клієнтів на імя ОСОБА_14 та запропонував йому придбати у нього мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «6233», ІМЕІ 07004, на запитання до ОСОБА_14, чий це телефон, він повідомив, що телефон належить йому, а мета продажу, пояснив, що хоче придбати інший, а грошей не вистачає. За даний телефон ОСОБА_14 отримав 650 грн., був складений бланк прийому мобільного телефону, куди вписані паспорті дані ОСОБА_14, так як він його предявив і це одна з основних вимог прийому мобільного телефону.19.12.2008р. на торгову точку прийшли працівники міліції, які вилучили у нього бланк прийому мобільного телефону, про що склали протокол огляду. Про те, що телефон був крадений він дізнався від працівників міліції. / ОСОБА_20 1, а.с. 38 /

-протоколом допиту свідка ОСОБА_23, згідно якого він розповів, що з початку 2007 р. працює на приватному підприємстві ПП «Костіков», яке розташоване на центральному ринку м. Комсомольськ і купує, ремонтує та здійснює реалізацію нових та мобільних телефонів, які були у користуванні. В кінці 2008 р. до нього до кіоску на центральному ринку прийшов знайомий його молодшого брата ОСОБА_9, який розповів, що ОСОБА_14 забрав у нього мобільний телефон. ОСОБА_14 він знає, так як той часто приходив і здавав мобільні телефони. Йому відомо від ОСОБА_9, що ОСОБА_14 обіцяв повернути гроші за телефон, але ні телефону, ні грошей він не повернув. / ОСОБА_20 1, а.с. 34 /

-висновком судово-товарознавчої експертизи № П-735 від 20.10.2009 року, згідно якої вартість мобільного телефону потерпілого ОСОБА_9 на момент вчинення злочину складає 1567 гривень 50 копійок./ ОСОБА_20 1, а.с. 44-45 /

по епізоду викрадення майна, що належить потерпілому ОСОБА_10:

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 в судовому засіданні , який підтвердив , що підсудний наніс йому удар в обличчя , після чого він віддав йому гроші, з метою уникнення подальшого побиття;

-дослідженими в судовому засіданні показаннями ОСОБА_14, даними ним в якості обвинуваченого ,в яких він вину свою визнав частково, не визнавши застосування ним насильства по відношенню потерпілого ОСОБА_10, та розповів: що 20.12.2008р., приблизно о 20 годині він знаходився біля магазину «АТБ», який розташований по вул. Леніна, буд. 3, з ним був ОСОБА_25, ОСОБА_26. Вони бачили, що йдуть два хлопці, одного з них він знає в обличчя, здається його прізвище ОСОБА_20. У трьох вони пішли за хлопцями. ОСОБА_25 перший підбіг до них. Ігор став та почав спілкуватися з хлопцем якого він знає в обличчя. Потім він підійшов та відвів ОСОБА_20 за магазин, який розташований по вул. Леніна, буд. 37 в м. Комсомольську, він запитав чи є в нього 20 грн. на, що той відповів, що немає. Потім до них підійшли ОСОБА_25 з хлопцем і сказали йому , що в потерпілого є гроші. Після цього ОСОБА_20 почав віддавати гроші і дав йому 20 грн, а також сказав, що він завтра «получе». За це він вдарив потерпілого в ліве око. Гроші він використав для власних потреб. / ОСОБА_20 1, а.с. 227 /

- протоколом огляду місця події від 23.12.2008 року, згідно якого було оглянуто асфальтована ділянка, біля магазинів «Торговий дім», та «АТБ » по вулиці Леніна в місті Комсомольськ. / ОСОБА_20 1, а.с. 66-67/

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 згідно якого він розповів, що 20.12.2008 р. він разом з своїм товаришем ОСОБА_27 йшли на дискотеку до клубу «Медуза». Приблизно о 20 годині вони проходили біля магазину «Торгівельний дім», який розташований по вул. Леніна буд. 37. Біля магазину «ДЦ» він помітив компанію приблизно з 6 чоловік, які потім йшли позаду них в напрямку аптеки «Медсервіс» по вул. Леніна. Один із молодих хлопців, з вищевказаної компанії, підбіг до них і взяв їх за плечі та став між ними. Як він пізніше дізнався від ОСОБА_27, це був його знайомий ОСОБА_25. Потім він запитав, чиє в них гроші на, що вони відповіли, що не має. Потім до них підійшов ще один молодий хлопець з компанії, як він пізніше дізнався у ОСОБА_27 його звати ОСОБА_14. Потім ОСОБА_14 сказав, щоб не обманювали та запропонував відійти в сторону, щоб поговорити. Він з ОСОБА_14 відішли за «Торговий дім», ОСОБА_27 з ОСОБА_25 залишилися розмовляти. ОСОБА_18 потім підійшла вищевказана компанія приблизно з 4-ох чоловік. Вони стояли від них на відстані приблизно 2 метрів та спілкувалися між собою. ОСОБА_14 знову попросив, щоб він віддав йому гроші, на що він відповів, що у нього їх не має. Після цього ОСОБА_14 ударив його під ліве око і він почав йому віддавати гроші. Після цього ОСОБА_14 вдарив його ще раз і сказав, що це за обман./ ОСОБА_20 1, а.с. 84-85/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_27, згідно якого, розповів, що 20.12.2008 р. він разом з ОСОБА_10 йшли гуляти у клуб «Медуза». Приблизно о 20 годині вони проходили біля магазину «АТБ», по вулиці Леніна, 37 в м.Комсомольськ. Там стояла компанія приблизно із 6 чоловік. Потім ця компанія йшла позаду них у сторону аптеки «Медсервіс» по вулиці Леніна. Не доходячи до кіоску, де продаються квіти, до них підбіг раніше знайомий йому молодий хлопець на імя ОСОБА_25, (був із компанії, яка йшла позаду) він його знав, бо він раніше навчався з ним у одній школі у старших класах. Ігор повис на плечах у нього та ОСОБА_10 Потім він ОСОБА_10 відпустив і стояв розмовляв з ним. Коли він повернувся ,то помітив скупчення молодих хлопців, то була вище зазначена компанія. І він разом з ОСОБА_25 пішли до них. Повернувшись побачив, що ОСОБА_10 розмовляє з ОСОБА_14. Зазначена компанія, приблизно з 5 чоловік, стояла на відстані приблизно 2 метрів та розмовляли між собою. Про що балакав ОСОБА_10 з ОСОБА_14 він не чув. Після того як він підійшов, ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_10 в обличчя і сказав, що це за обман. Після цього ОСОБА_10 відійшов від ОСОБА_14 на декілька кроків і взявся за обличчя. Він підійшов до ОСОБА_14 і сказав, щоб він більше його не бив. На це ОСОБА_14 сказав, щоб він йому не розказував і відвів його у сторону школи № 5. Коли відійшли ОСОБА_14 намагався вдарити його коліном у праве підреберя , але промахнувся. Потім він повернувся до нього спиною і ОСОБА_14 повис у нього на спині, потім зліз. Далі він підійшов до ОСОБА_20 М, який сидів навприсядки біля стіни магазину «Торговий дім» і закривав руками ОСОБА_14 також вдарив його по носові і пішов, ОСОБА_10 пішов у цей час у сторону магазину «ДЦ». Він наздогнав біля магазину «Торговий Дім»ОСОБА_10, який розповів, що у нього забрали гроші у сумі приблизно 100 гривень./ ОСОБА_20 1, а.с. 88-89/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_25 згідно якого, розповів, що приблизно в грудні 2008 р. він гуляв разом з своїм товаришем ОСОБА_26 по місту. Проходячи біля магазину «АТБ», який розташований по вул. Леніна, буд.37 він зустрів ОСОБА_14. Як вони зустрілися з ОСОБА_27 та іншим хлопцем, якого ОСОБА_25 раніше не знав, він вже не памятає. Після того як вони зустрілися він стояв та спілкувався з ОСОБА_27. ОСОБА_14 відвів іншого хлопця за приміщення «Торгового дому», який розташований по вул. Леніна, буд. 37. Про що вони розмовляли він не чув. Через декілька хвилин він разом з ОСОБА_27 підійшли до них. Коли вони підійшли, то між ОСОБА_27 та ОСОБА_14 розпочалась сварка, він почав їх розбороняти. Після того як він розборонив ОСОБА_27 та ОСОБА_14, ОСОБА_27 пішов. ОСОБА_5 дівся раніше незнайомий йому хлопець він не памятає. Коли ОСОБА_27 пішов, то вони пішли в напрямку ігрового клубу «ХР», який розташований по вул. Леніна м. Комсомольська. Біля клубу вони розійшлися. Він разом з ОСОБА_26 пішов додому, а ОСОБА_14 пішов до клубу. Про те, що ОСОБА_14 забрав гроші у незнайомого хлопця, який був з ОСОБА_27 він дізнався від працівників міліції. / ОСОБА_20 1, а.с. 90/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_28, згідно якого, розповів, що у кінці грудня 2008 р., він був біля магазин «АТБ», по вулиці Леніна, з ним були присутні ОСОБА_25, ОСОБА_14, та якийсь незнайомий хлопець. ОСОБА_18 був ОСОБА_27, як з ним вони зустрілись він вже не памятає. ОСОБА_18 памятає, що ОСОБА_14 разом з незнайомим хлопцем відходили за магазин «Торговий дім», який знаходиться біля «АТБ», про що вони там розмовляли він не чув. Поговоривши з незнайомцем, ОСОБА_14 повернувся і вони пішли . Про те, що ОСОБА_14 того дня у незнайомця забрав гроші він дізнався від працівників міліції. / ОСОБА_20 1, а.с. 93/

-протоколом очної ставки від 16.03.2009 року, між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_14, згідно якого ОСОБА_14 повідомив, що ОСОБА_10 бив тільки один раз, після того, як він віддав йому гроші у сумі 20 грн, а потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_14 вдарив його двічі, один раз перед тим, як забрав гроші у сумі 50 гривень та один раз після того./ ОСОБА_20 1, а.с. 98-99/

-протоколом очної ставки від 17.03.2009 року, між потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_25, згідно якого потерпілий повідомив, що хто крім ОСОБА_14 забирав у нього гроші він не бачив, було темно. Свідок ОСОБА_25 повідомив, що грошей у ОСОБА_10 він не брав, у цей час стояв у стороні./ ОСОБА_20 1, а.с. 100-101/

-протоколом про предявлення особи для впізнання від 10.03.2009 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав особу, яка забрала у нього гроші обвинуваченого ОСОБА_14Г./ ОСОБА_20 1, а.с. 96/

по епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 :

- протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_14 згідно якого , він вину свою визнав у повному обсязі та розповів:23.12.2008 р. приблизно о 17 годині він знаходився біля бару «ХХХL», по вулиці Леніна, разом з ОСОБА_25 та ОСОБА_22. Біля бару проходив раніше знайомий йому через друзів - ОСОБА_13. Він його покликав і підійшов до нього. Попросив у нього телефон, щоб подзвонити. ОСОБА_29 сказав йому, що у нього не має на рахунку грошей. Тоді він сказав йому, що поставить свою сім-карту. ОСОБА_13 сказав, що в нього немає часу, і поспішає додому. ОСОБА_14 йому відповів, щоб він дав йому телефон, що швидко подзвонить. ОСОБА_29 погодився і дав йому телефон. Він подзвонив і запропонував ОСОБА_29 піти в двори, де вони сіли на лавочку та почали розмовляти. Він почав просити у борг 100 грн., але ОСОБА_29 відповів, що в нього не має грошей. Потім він йому запропонував закласти телефон за 100 грн., але ОСОБА_29 не погоджувався. Тоді він йому почав казати, щоб потерпілий дав йому телефон, а він його завтра принесе в школу о 13 годині. ОСОБА_29 погодився. Він забрав телефон і пішов в магазин, який розташований по вул. Леніна, буд. 37 м. Комсомольська , продавець заповнив бланк прийому, він отримав за телефон 400 грн, які використав для власних потреб./ ОСОБА_20 1, а.с. 227/

-протоколом огляду місця події 23.12.2008 року, згідно якого оглянуто асфальтована доріжка, біля бару «ХХХL», який розташований по вулиці Леніна, 62а в місті Комсомольськ./ ОСОБА_20 1, а.с. 114-115/

-протоколом огляду від 03.03.2009 року, згідно якого було оглянуто та вилучено бланк прийому телефону, у якому зазначено, що ОСОБА_14 23.12.2008 року здав мобільний телефон, що належить ОСОБА_29В./ ОСОБА_20 1, а.с. 147/

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_29, згідно якого він розповів, що 28.07.2008 р. йому купили телефон «Нокіа- 5610» за 2 тис. гривень. Придбаний телефон був з флеш-картою «Мікро-СД», пам'ять якого була обємом на 1 Гб. у комплекті. 23.12.2008 р. приблизно о 17 годині він біля бару «ХХХL» до нього підійшов раніше знайомий хлопець ОСОБА_14 з двома незнайомими хлопцями. Потім ОСОБА_14 відвів його в сторону та запитав чи є в нього телефон, щоб подзвонити ,він відповів, що у нього не має на рахунку грошей. ОСОБА_14 сказав, щоб він йому дав телефон, а він поставить свою сім-карту. Він відповів йому, що не дасть, що не має часу і поспішає додому. На це ОСОБА_14 відповів, щоб він віддав йому телефон, а то він його побє. Після цього він віддав йому телефон. ОСОБА_14 переставив сім-карту, а його сім-карту віддав йому, потім він до когось подзвонив, до кого він не чув. Після цього ОСОБА_14 сказав, щоб вони пройшлися в двори біля буд. 54 по вул. Леніна м. Комсомольська, де запропонував заложити його телефон за 100 грн., він відмовився. ОСОБА_14 почав його вмовляти, але він не погоджувався. Потім вони підійшли до останнього підїзду буд. 54 по вул. Леніна і ОСОБА_14 попросив у нього задню кришку від його телефону, він йому віддав. Декілька хвилин ОСОБА_14 ще вмовляв його , щоб він заклав телефон, але він не погоджувався. Після цього ОСОБА_14 почав прощатися з ним і на його прохання віддати телефон , сказав, щоб він забув про нього / ОСОБА_20 1, а.с. 132/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_22, згідно якого він розповів, що наприкінці грудня 2008 р., він розмовляв разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_25 біля бару «ХХХL».Коли біля них проходив ОСОБА_13, то ОСОБА_14 підійшов до нього та про щось з ним розмовляв. Він та ОСОБА_25 стояли та чекали ОСОБА_14, який прийшов десь через 20 хвилин. Про те, що ОСОБА_14 забрав телефон у ОСОБА_13 він дізнався від працівників міліції./ ОСОБА_20 1, а.с. 357/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_25, згідно якого надав аналогічні покази з ОСОБА_22О./ ОСОБА_20 1, а.с. 90/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_24 згідно якого розповів, що він купує та здійснює реалізацію мобільних телефонів, які раніше були у користуванні. 23.12.2008 року на місце його роботи (магазин «Мобілюкс», який розташований по вулиці Леніна, 75 в місті Комсомольськ) прийшов ОСОБА_14 та запропонував у нього придбати мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «5610». ОСОБА_24 придбав у ОСОБА_14 телефон за 400 грн./ ОСОБА_20 1, а.с. 150/

-висновком судово-товарознавчої експертизи № П-736 від 20.10.2009 року, згідно якої вартість мобільного телефону потерпілого ОСОБА_29 на момент вчинення злочину складає 1802 гривень 24 копійки. / ОСОБА_20 1, а.с. 155-156/

по епізоду заволодіння майна, що належить потерпілому ОСОБА_4:

-протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_14 , згідно якого вину свою визнав частково, не визнавши погроз застосування ним насильства по відношенню потерпілого, та розповів: що 23.12.2008 р. приблизно 10 год. 40 хв. він знаходився на першому поверсі гімназії № 3 ім. В.О. Ніжніченка, яка розташована по вул. Добровольського буд. 25 м. Комсомольська. Там він помітив раніше незнайомого хлопця, який стояв та клацав телефоном. Він до нього підійшов і попросив телефон, щоб подзвонити. Хлопець йому сказав, що не має на рахунку грошей. Тоді він йому сказав, що поставить свою сім-карту. Хлопець погодився і дав йому телефон, він подзвонив, до кого вже не памятає. Потім він сказав хлопцю, щоб той ішов за ним в туалет. Разом вони піднялися на другий поверх. У цей момент телефон знаходився у нього в руках , він ще раз подзвонив. В цей момент йому захотілось заволодіти мобільним телефоном і він сказав хлопцю, щоб той стояв в туалеті, що він зараз повернеться. Потім він відразу вийшов зі школи та пішов в магазин по продажі та купівлі мобільних телефонів, який розташований на ринку «Самвел», по вулиці Леніна, біля центрального магазину «АТБ», де продав телефон за 250 грн. Отримані гроші він витратив на власні потреби./ ОСОБА_20 1, а.с. 228/

-протоколом огляду місця події від 23.12.2008 року, згідно якого оглянуто приміщення гімназії № 3 ім. В.О. Ніжниченка, розташованого по вулиці Добровольського, 25. / ОСОБА_20 1, а.с. 171-172/

-протоколом огляду від 03.03.2009 р., згідно якого було оглянуто та вилучено бланк прийому телефону, у якому зазначено, що ОСОБА_14 23.12.2008 року здав мобільний телефон, що належить ОСОБА_30М./ ОСОБА_20 1, а.с. 191/

-протоколом огляду від 14.02.2009 р., згідно якого було оглянуто та вилучено телефон потерпілого ОСОБА_4 у ОСОБА_31 / ОСОБА_20 1, а.с. 188/

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4, згідно якого він розповів, що навчається у гімназії № 3 ім. В.О. Нижниченко у 8-Б класі. 23.12.2008 року він знаходився на заняттях, приблизно о 11 годині вийшов на перерву, пішов у сторону роздягальні. Коли він проходив біля центрального входу школи до нього підійшов незнайомий молодий хлопець, який попросив у нього його мобільний телефон для того, щоб подзвонити. Він йому відповів, що у нього не має телефону. Після цього хлопець почав у грубій формі казати, що йому дуже терміново необхідно подзвонити і якщо він не віддасть йому телефон, то він його знайде сам і забере назавжди. Після цього з правої кишені своїх брюк він дістав телефон (марки «Нокія-5300» IMEY -63697), та віддав незнайомцю, так як розумів, що він старший від нього і сильніший і може забрати телефон силою. Після цього незнайомець при ньому вставив у телефон свою сім-карту та почав дзвонити. Незнайомець сказав, що людина, до якої він дзвонить поза зоною досяжності. І сказав, щоб він йшов за ним. І вони разом пішли на другий поверх у туалет. Він почав просити , щоб незнайомець віддав його телефон, на що той сказав, щоб він залишався у туалеті, а він скоро прийде і почав виходити. Він почав виходити за ним, незнайомець зупинився і сказав йому грубо, щоб він залишався в туалеті, або він його ударить. Його погрозу він сприйняв реально і злякався, так як розумів, що незнайомець може його побити. І незнайомець вийшов з туалету. Приблизно через хвилину він вийшов з туалету та подивився по сторонам, незнайомця вже не було. Після цього він пішов до класного керівника ОСОБА_32, яка дала свій телефон йому і він подзвонив до мами і розповів їй про те, що в нього викрали телефон / ОСОБА_20 1, а.с. 183-184/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_33 згідно якого розповів, що займається реалізацією мобільних телефонів, які раніше були у користуванні. 23.12.2008 року на місце його роботи (ринок «Самвел», по вулиці Леніна) прийшов ОСОБА_14 та запропонував у нього придбати мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «5300».Він придбав у ОСОБА_14 телефон за 400 грн, після чого даний телефон перепродав знайомому ОСОБА_24О./ ОСОБА_20 1, а.с. 194/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_24, згідно якого розповів, що він дійсно придбав мобільний телефон «Нокіа 5300», у ОСОБА_33, після чого даний телефон перепродав ОСОБА_31В./ ОСОБА_20 1, а.с. 197/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_31, згідно якого розповіла, що мобільний телефон «Нокіа 5300», придбала у магазині «Мобілюкс», розташованого по вулиці Леніна, 75, у ОСОБА_24 / ОСОБА_20 1, а.с. 185/

-протоколом про предявлення особи для впізнання від 03.03.2009 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_30 впізнав особу, яка заволоділа його мобільним телефоном обвинуваченого ОСОБА_14Г./ ОСОБА_20 1, а.с. 214/

-висновком судово-товарознавчої експертизи № П-165 від 02.03.2009 року, згідно якої вартість мобільного телефону потерпілого ОСОБА_30 на момент вчинення злочину складає 1435 гривень 20 копійок./ ОСОБА_20 1, а.с. 239/

по епізоду заволодіння майна, що належить потерпілому ОСОБА_3:

-протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_14 згідно якого він розповів: що приблизно на початку весни 2006 р., приблизно о 21 годині він прийшов до комп'ютерного клубу «ХР», який розташований на першому поверсі будинку № 51 по вулиці Леніна в м. Комсомольськ Полтавської області, щоб пограти на комп'ютері. Приблизно о 02 годині, точного часу не пам'ятає до клубу зайшов ОСОБА_3, з яким він познайомився у цьому ж клубі, того ж дня. ОСОБА_3 грав на комп'ютері, у руках тримав телефон і слухав музику. Він підійшов до ОСОБА_3 і попросив його телефон («Самсунг Е-760», корпус типу - розкладний, чорного кольору), щоб скопіювати мелодії з його телефону на свій. ОСОБА_3 погодився і дав йому телефон, він скинув мелодії і телефон залишився у нього. Через деякий час телефон ОСОБА_3 він повернув останньому, так як на ньому сіла батарея. Після чого сів далі грати за комп'ютер, через деякий час, приблизно через одну годину ОСОБА_14 пішов на кухню, яка розташована на території комп'ютерного клубу, щоб покурити. Там він побачив ОСОБА_34, який у комп'ютерному клубі працював адміністратором, та курив там. У руках ОСОБА_34 був телефон ОСОБА_3, і ОСОБА_34 намагався з нього кудись подзвонити, але в нього щось не виходило, телефон постійно виключався. Як опинився у ОСОБА_34 телефон ОСОБА_3, ОСОБА_14 не знає. ОСОБА_14 покурив, і повертаючись до грального залу, ОСОБА_34 віддав йому телефон, що належить ОСОБА_3 С, ОСОБА_14 його впізнав, так як скидав з нього мелодії, і був впевнений, що це телефон саме ОСОБА_3 С, ОСОБА_34 попросив ОСОБА_14 віддати телефон належний ОСОБА_3 - ОСОБА_35. ОСОБА_14 того вечора бачив у клубі ОСОБА_35, тому погодився, взяв телефон і виніс його у зал. У залі ОСОБА_35 не було, він стояв на крильці клубу, на вулиці, курив. ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_35, це було приблизно о 6 годині ранку, віддав йому телефон, і ОСОБА_35 ОСОБА_14 запропонував піти з ним, щоб останній переодягнувся і іти далі гуляти. Вони разом пішли додому до ОСОБА_35, який проживає по вулиці Леніна, біля бару «12 стільців», там він переодягнувся. Після цього ОСОБА_35 запропонував ОСОБА_14 піти з ним до його товариша - на прізвисько «Хом'як». ОСОБА_14 погодився і вони підійшли до будинку № 67 по вулиці Леніна, ОСОБА_14 залишився на вулиці, а ОСОБА_35 зайшов до будинку. З будинку ОСОБА_35 вийшов з «Хом'яком». Потім хтось з них подзвонив ОСОБА_36, з яким до цього ОСОБА_14 не був знайомий, і сказали, щоб ОСОБА_37 взяв свій паспорт і підходив до них до «Слади». ОСОБА_14, «Хомяк» та ОСОБА_35 пішли до магазину, який знаходиться біля кафе «Слада», ліворуч від кафе, де здійснювалась реалізація мобільних телефонів. Через декілька хвилин під'їхав до них ОСОБА_37 ОСОБА_14 залишився на вулиці, а ОСОБА_37, «Хом'як», ОСОБА_35 зайшли до магазину. Вийшли з магазину і від них ОСОБА_14 дізнався, що вони продали телефон, і дали йому 300 гривень./ ОСОБА_20 4, а.с. 141/

Вина обвинуваченого ОСОБА_14 по заволодінню майном, що належить ОСОБА_3 доказується:

-протоколом огляду місця події від 19.03.2006 р., згідно якого оглянуто приміщення компютерного клубу «ХР», який розташований по вулиці Леніна, 51 в місті Комсомольськ./ ОСОБА_20 2, а.с. 5/

-протоколом огляду від 20.03.2006 р., згідно якого було оглянуто та вилучено копію сторінки журналу по прийому телефону, у якому зазначено, що ОСОБА_37, 19.03.2006 року здав мобільний телефон, що належить ОСОБА_3В./ ОСОБА_20 2, а.с. 13/

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_3, згідно якого він розповів, що у кінці березня місяця 2006 р., приблизно о 2 годині ночі, разом з другом ОСОБА_38 пішли до компютерного клубу «ХР», який розташований по вулиці Леніна, 51 в м. Комсомольськ. Коли вони прийшли до клубу у залі знаходилося декілька чоловік, але він не памятає скільки там було людей, памятає, що знайомих нікого не було. Знав із них лише ОСОБА_14. У ході гри до них підійшов ОСОБА_14 і попросив у нього мобільний телефон, на якому у той час він слухав музику. ОСОБА_14 сказав, що скопіює декілька пісень на свій телефон і поверне йому телефон. Він погодився і віддав йому свій телефон, а сам далі продовжував грати на компютері. Приблизно о 02 годині 30 хвилин він і ОСОБА_38 Ю вийшли на вулицю, покурити. Приблизно через 15 хвилин повернулись, ОСОБА_14 стояв у ігровому залі і щось клацав на його телефоні . Разом з ОСОБА_38 вони сіли за компютер і продовжували гру. Де знаходився у цей час ОСОБА_14 він не бачив. Приблизно о 07 годині 30 хвилин ранку клуб вже зачинявся, і вони почали збиратись додому. Він оглянув гральний зал, подвіря біля клубу, ОСОБА_14 з його телефоном ніде не було. Після цього він зайшов додому, переодягнувся і пішов до ОСОБА_39, де написав заяву на ОСОБА_14 Того ж дня, ввечері, він зайшов додому до ОСОБА_14(вул. Конституції, 36), де ОСОБА_14 йому повідомив, що телефон він не брав, а взяв його хтось інший. Хто він не знає. Ще через деякий час у м. Комсомольськ він зустрів ОСОБА_14 знову, який йому повідомив, щоб він не хвилювався , телефон він поверне йому, або гроші за нього. Телефон ОСОБА_14 він віддав сам добровільно, погроз і застосування сили від ОСОБА_14 не було. Телефон, яким у той день заволодів ОСОБА_14 був: фірми «Самсунг», марка «Е-760», ІМЕІ 89931, типу розкладний, який було придбано ним у м. Комсомольськ, у якому магазині вже не памятає, за 1700 гривень у січні місяці 2006 р.У телефоні на момент, коли телефоном заволодів ОСОБА_14 карти-памяті не було. У телефоні тоді знаходилась сім-карта оператора «Ді-джус», яку він придбав за 50 гривень. / ОСОБА_20 2, а.с. 20/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_40, згідно якого він надав аналогічні покази з потерпілим ОСОБА_3/ ОСОБА_20 2, а.с. 30/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_41, згідно якого розповів, що він працював у березні 2006р. адміністратором у компютерному клубі «ХР». На його зміні з 19 години 18.03.2006 р.по 07 годину 19.03.2006 р. у клубі знаходилось приблизно 10 чоловік. Серед них був ОСОБА_14, який брав у незнайомого йому хлопця мобільний телефон, розкладний «Самсунг», грався ним. У кінці зміни, вже після закриття клубу, до клубу повернулося два хлопця, один з яких був той, у якого ОСОБА_14 брав телефон, та повідомив, що у нього зник мобільний телефон. Цей хлопець запитав про місце проживання ОСОБА_14 і він повідомив йому адресу його проживання / ОСОБА_20 2, а.с. 31/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_35, згідно якого розповів, що 18.03.2006 р. прийшов до компютерного клубу «ХР», де ОСОБА_14, приблизно о 7 годині ранку 19.03.2006 р. звернувся з проханням допомогти йому продати мобільний телефон марки «Самсунг», розкладний. Походження телефону він не пояснював. Після чого разом з ним зайшли до товариша на імя ОСОБА_8, з ним вже до товариша ОСОБА_36 І потім на паспорт останнього у магазині «Компютер», який розташований по вулиці Миру в м. Комсомольську продали мобільний телефон, марки «Самсунг Е-760». / ОСОБА_20 2, а.с. 32-33/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_36, згідно якого розповів, що в 2006 р. до нього звернувся ОСОБА_35 разом з ОСОБА_14 з проханням про те, щоб він під свій паспорт продав телефон за грошову винагороду. Він погодився і у магазин, який розташований по вулиці Миру в м.Комсомольськ він продав під свій паспорт телефон, який йому дали ОСОБА_14 з ОСОБА_35 За що отримав гроші. / ОСОБА_20 2, а.с. 36/

-протоколом очної ставки від 03.08.2006 р., згідно якого обвинувачений ОСОБА_14 повідомив, що телефон, належний потерпілому ОСОБА_3 йому дав ОСОБА_41 Свідок ОСОБА_41 повідомив, що телефон ОСОБА_14 не передавав./ ОСОБА_20 1, а.с. 53/

-протоколом очної ставки від 19.09.2006 р., згідно якого обвинувачений ОСОБА_14 повідомив, що телефон, належний потерпілому ОСОБА_3 останньому повертав. Потерпілий ОСОБА_3 повідомив, що телефон ОСОБА_14 йому не повернув./ ОСОБА_20 2, а.с. 54/

висновком судово-товарознавчої експертизи № П-737 від 20.10.2009 року, згідно якої вартість мобільного телефону потерпілого ОСОБА_3 на момент вчинення злочину складає 1421 гривні 20 копійок./ ОСОБА_20 2, а.с. 27/

Вина обвинуваченого ОСОБА_14 по заволодінню майном, що належить ОСОБА_12 доказується:

-Протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_14 згідно якого він свою визнав у повному обсязі та розповів: на початку серпня місяця 2009 р. приблизно о 17 годині, біля дитячого садку «Золота рибка», який розташований по вулиці Леніна, 70 ,він зустрів ОСОБА_12, якого знає добре, так як навчався з ним у одній групі, декілька років до цього. Під час розмови з ОСОБА_12 попросив у нього подзвонити з його телефону, останній відповів, що телефон його знаходиться вдома. Тоді він запропонував йому сходити додому і дати йому подзвонити. ОСОБА_12 погодився. І вони пішли у будинок, який розташований біля того дитячого садка, і де проживає ОСОБА_12, де останній взяв свій телефон. На вулиці він з телефону ОСОБА_12 намагався подзвонити своєму товаришу, але телефон товариша був відключений, телефон повернув назад ОСОБА_12 Після цього він запропонував піти до території дитячого садку, і там посидіти. ОСОБА_12 погодився, і вони разом пішли до дитячого садку «Золота рибка», де сиділи на лавочці біля павільйону. Там він почав просити у ОСОБА_12 його мобільний телефон, для користування до вечора того ж дня, на що ОСОБА_12 надав свою добровільну згоду і дав йому телефон («Нокіа 3500», чорного кольору, тип корпусу моноблок).Він пообіцяв ОСОБА_12, що телефон поверне йому того ж вечора, принесе до під'їзду його будинку. Він дістав з телефону сім-карту, яка належить ОСОБА_12 і віддав йому. У телефон він вставив свою сім-карту і зателефонував своєму знайомому ОСОБА_42, і запропонував придбати у нього телефон. Стас погодився і придбав у нього телефон ОСОБА_12 за 300 чи 350 грн. Гроші він витратив на власні потреби./ ОСОБА_20 4, а.с. 142/

-протоколом огляду місця події від 10.08.2009 р., згідно якого було оглянуто лава у задній частині дитячого навчального закладу «Золота рибка», який розташований по вулиці Леніна, 70 в м. Комсомольськ. / ОСОБА_20 2, а.с. 87/

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12, згідно якого він розповів, 09.08.2009 р. приблизно о 16 годині 30 хвилин він проходячи поблизу будинку № 64 по вулиці Леніна, який розташований поблизу будинку, у якому він проживає, зустрів ОСОБА_14. Віталія він добре знав, так як з ним навчався у одній групі Професійно-будівельному ліцеї в м. Комсомольськ, і тому зупинився, почав розмовляти з ним. У ході розмови ОСОБА_14 запитав у нього про те, чи має він мобільний телефон, на що останній відповів, що має, але забув його вдома. ОСОБА_14 сказав, що йому терміново необхідно зателефонувати і тому запропонував сходити до нього додому за телефоном. Він погодився і вони пішли до нього додому, де взяв свій мобільний телефон та дав його ОСОБА_14 ОСОБА_14 дістав свою сім-карту, вставив у його телефон і почав комусь дзвонити. Потім повідомив, що не може додзвонитися і попрохав вийти з ним на подвіря, прогулятись, і ще пізніше подзвонити. Він погодився і вони разом вийшли на подвіря, обійшли будинок і пішли на територію дитячого садку «Золота рибка», де сиділи на лавочці біля одного із павільйонів. Там ОСОБА_14 попросив взяти його мобільний телефон на дві години, щоб додзвонитися до когось, кого він не казав і сказав, що цей дзвінок для нього дуже важливий. Він не погоджувався, а потім віддав свій телефон. На що ОСОБА_14 пообіцяв повернути телефон через 2 годині і сказав, що принесе телефон до підїзду будинку, де він проживає і буде його чекати. Він зі свого телефону, у якому знаходилась сім-картка ОСОБА_14, подзвонив на свій мобільний номер, після чого віддав йому телефон. Будучи вже вдома, через 2 години, він зателефонував з телефону його мами на номер сім-карти ОСОБА_14, яка на час, коли він віддавав свій телефон стояла у ньому. Абонент знаходився «поза зоною». Тоді він одразу пішов додому до ОСОБА_14, де мама ОСОБА_14 повідомила, що сина немає вдома, і пообіцяла передзвонити, коли він зявиться ОСОБА_14. Наступного ранку, 10.08.2009 р. приблизно о 7 годині 20 хвилин йому зателефонувала мати ОСОБА_14 і повідомила, що її син ОСОБА_14 ніякого телефону ні у кого не брав. Одразу після цього він звернувся до працівників міліції ОСОБА_39 і повідомив, що добровільно віддав ОСОБА_14 телефон Nokia 3500, який придбаний 30.08.2008 р. у магазині «Спорт»,в м. Комсомольськ за 680 гривень. ОСОБА_18 у телефоні знаходилась карта памяті мікроСД «Kingston», обємом 1 Гігабайт, яка придбана за 60 гривень у тому ж магазині. / ОСОБА_20 2, а.с. 99/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_43, згідно якого розповів, що дійсно купував у ОСОБА_14 у літній період 2009 р. мобільний телефон і не один, але їх марку та модель не памятає, свої покупки ніде не фіксував. Про телефони ОСОБА_14 йому повідомляв, що вони його власні. Частину телефонів, які скуповував перепродав знайомому хлопцю ОСОБА_41, частину знайомим. Про те, що телефони раніше були викрадені ОСОБА_14 він не знав./ ОСОБА_20 2, а.с. 151/

-висновком судово-товарознавчої експертизи № П-713 від 06.10.2009 року, згідно якої вартість мобільного телефону потерпілого ОСОБА_12 на момент вчинення злочину складає 692 гривень./ ОСОБА_20 2, а.с. 103/

Вина обвинуваченого ОСОБА_14 по заволодінню майном, що належить ОСОБА_7 доказується:

- протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_14 згідно якого він свою вину визнав у повному обсязі та розповів: на початку серпня місяця 2009 р., у перших числах, точної дати він не пам'ятає, приблизно о 16 годині він знаходився у комп'ютерному клубі «ХР», який розташований по вулиці Леніна, 51 в м.Комсомольськ, грав на комп'ютері. Там він побачив хлопця, який йому був не знайомий , який стояв у гральному залі. Він вирішив піти до кімнати, яка знаходилась у кінці грального залу, щоб покурити і звідки покликав цього незнайомого хлопця до кімнати до себе. Там у розмові з ним він почав просити у нього грошей, але хлопець сказав, що їх у нього не має. Тоді він попросив у нього телефон, щоб подзвонити, цей хлопець не погоджувався. Тому він йому сказав , щоб не хвилювався, так як він йому дасть свій телефон замість його, на час розмови. Тоді хлопець погодився і віддав йому свій телефон «ОСОБА_44 W-200і», чорного кольору. Сім-карту з телефону цьому хлопцю він віддав. Дав цьому хлопцю свій телефон «Сіменс», модель не пам'ятає. Потім цьому хлопцю він пообіцяв, що телефон поверне йому через декілька днів, і вийшов з комп'ютерного клубу «ХР». Чи домовлявся про конкретну дату, коли поверне телефон цьому хлопцю він не пам'ятає. Після цього він зателефонував знайомому своєму - ОСОБА_43, і запропонував придбати у нього телефон, після цього зайшов до нього додому та продав телефон ОСОБА_43 за 200 гривень. / ОСОБА_20 4, а.с. 144/

-протоколом огляду місця події від 14.08.2009 року, згідно якого було оглянуто приміщення компютерного клубу «ХР», що розташований по вулиці Леніна, 51 в м. Комсомольськ. / ОСОБА_20 2, а.с. 125/

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7, згідно якого він розповів, що 02.08.2009 р. приблизно о 15 годині 30 хвилин він пішов до компютерного клубу «ХР», який розташований по вулиці Леніна, 51 в м. Комсомольську. Прийшов до клубу, там було приблизно 5 чоловік, точно не памятає їх кількість, вони грали. Пробувши там хвилин 30, побачив як у ігровий зал зайшов ОСОБА_14, спочатку був у залі, а потім зайшов до кімнати, яка розташована у кінці ігрового залу. Через деякий час він почув, як ОСОБА_14 по черзі почав кликати до вказаною кімнати хлопців, які сиділи у залі за компютерами. Хлопці заходили до кімнати до ОСОБА_14, а потім повертались назад. Для чого він туди їх кликав йому не відомо. Потім ОСОБА_14 покликав і його до кімнати і попросив дати йому грошей, на що він відповів, що грошей не має. Потім ОСОБА_14 сказав, щоб він йому дав свій мобільний телефон, щоб подзвонити. Він одразу відмовив йому. ОСОБА_14 сказав, щоб він не хвилювався за свій телефон, так як він на час розмови віддасть йому свій. А після розмови обовязково поверне телефон. Тому він дав йому телефон. ОСОБА_14 з його телефону дістав сім-карту та віддав йому. У його телефон ОСОБА_14 вставив свою сім-карту, а йому дав свій телефон фірми «Сіменс А-52», який не працював. Як пояснив ОСОБА_14 у його телефоні сіла батарея. ОСОБА_14 почав кудись телефонувати з його телефону, і одночасно почав виходити із кімнати. Він залишився у кімнаті ще декілька хвилин, після чого вийшов з кімнати, зайшов до ігрового залу, ОСОБА_14 там не було. Він одразу вийшов на подвіря з компютерного клубу, подивився по сторонам, ОСОБА_14 ніде не було. Телефон, який йому дав ОСОБА_14 залишився у нього. Після цього він повернувся до приміщення клубу і чекав там ОСОБА_14 з його телефоном. Пройшло ще приблизно 1 години і він пішов додому. Дома про те, що сталось з телефоном він розповів мамі, з якою пішов до компютерного клубу, але ні ОСОБА_14, ні телефону там не було. Через декілька днів, а саме, 04.08.2009 р. він зустрів ОСОБА_14 біля того ж компютерного клубу «ХР». Він сказав ОСОБА_14, щоб він повернув телефон, а то мама вже написала на нього заяву до міліції. ОСОБА_14 сказав, що віддасть телефон наступного дня, 05.08.2009 р. о 16 годині біля банку «Фінанси та кредит», що розташований по вулиці Леніна. 05.08.2009 р. він прийшов до вказаного ним місця, почекав там приблизно хвилин 5, ОСОБА_14 так і не зявився, замість нього до нього підійшов незнайомий хлопець та сказав, щоб він віддав йому телефон ОСОБА_14, а він 06.08.2009 р. у той же час і тому ж місці віддасть йому його телефон, який на даний момент знаходиться у ОСОБА_14 Телефон, що дав ОСОБА_14, у компютерному клубі, він віддав незнайомцю. Наступного дня о 16 годині він прийшов до банку «Фінанси і Кредит», але там так ніхто і не зявився. Після цього з мамою пішов до ОСОБА_39, де їм показали фотокартки хлопців, серед яких він впізнав ОСОБА_14. Зі сторони ОСОБА_14, під час того, як той забирав у нього телефон погроз ніяких не було, він його не бив, телефон він віддав ОСОБА_14 добровільно. Телефон, який забрав ОСОБА_14 був фірми «Соні-Еріксон» марки «W200i», IMEI 36203, типу моноблок, який було придбано13.06.2008 р. у магазині «Алло», що розташований у м. Комсомольськ, по вулиці Леніна, за 800 гривень. На момент коли ОСОБА_14 телефон забрав, в середині знаходилась карта памяті, на якій було написано білими літерами «М2», обємом 128 Мб, і вартість якої входила до ціни придбаного телефону. / ОСОБА_20 2, а.с. 139/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_45, згідно якого, розповів, що 14.08.2009 р. ОСОБА_46 звернулась до ОСОБА_39 з заявою про те, що мобільним телефоном її сина ОСОБА_7 незаконно заволодів, незнайомий хлопець. Він ОСОБА_7 предявив картотеку фотокарток у електронному вигляді, осіб, які доставлялись до ОСОБА_39 У ході перегляду, ОСОБА_7, впізнав обличчя на фотокартці і вказав на хлопця, який забрав у нього мобільний телефон. На фотокартці було зображення ОСОБА_14Г./ ОСОБА_20 2, а.с. 150/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_43, згідно якого розповів, що дійсно купував у ОСОБА_14 у літній період 2009 р. мобільний телефон і не один, але їх марку та модель не памятає, свої покупки ніде не фіксував. Про телефони ОСОБА_14 йому повідомляв, що вони його власні. Частину телефонів, які скуповував перепродав знайомому хлопцю ОСОБА_41, частину знайомим. Про те, що телефони раніше були викрадені ОСОБА_14 він не знав./ ОСОБА_20 2, а.с. 151/

-висновком судово-товарознавчої експертизи № П-714 від 06.10.2009 року, згідно якої вартість мобільного телефону потерпілого ОСОБА_7 на момент вчинення злочину складає 579 гривень 12 копійок./ ОСОБА_20 2, а.с. 144/

Вина обвинуваченого ОСОБА_14 по заволодінню майном, що належить неповнолітньому ОСОБА_5 доказується:

- протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_14 згідно якого він свою вину свою визнав у повному обсязі та розповів: що у середині серпня місяця 2009 р., приблизно о 16 годині він знаходився біля компютерного клубу «ХР», який розташований по вулиці Леніна 10/13 в м. Комсомольськ, з хлопцем на імя ОСОБА_41, прізвища його він не знає, якого він зустрів біля клубу. ОСОБА_18 біля клубу він зустрів хлопця, імя якого дізнався трохи пізніше - ОСОБА_5. У ОСОБА_5 ОСОБА_14 попросив, для здійснення дзвінка, його мобільний телефон. Роман дав телефон свій «ОСОБА_44 еріксон», W-200і, чорного кольору. Він поставив свою сім-карту на почав дзвонити своєму другові. На дзвінок ніхто не відповідав. Сім-карту, яка стояла у телефоні він віддав ОСОБА_5 і дзвонив із своєї, після цього вони пройшли до двору будинку № 15 по вул. Добровольського, і там біля останнього підїзду присіли на лавочку, де він захотів заволодіти телефоном ОСОБА_5. Там вони почали розмовляти, він ще раз подзвонив, і телефон ОСОБА_5 залишився у нього у руках і він почав ОСОБА_5 вмовляти дати йому телефон на користування на один день, він йому пояснював, що йому необхідно зробити багато дзвінків. Роман спочатку не погоджувався, відмовлявся, але через деякий час погодився і телефон залишився у нього. Роману він пообіцяв, що наступного дня, о 13 годині, принесе його телефон і поверне йому його. Після цього вони розійшлись. Так як телефон повертати ОСОБА_5 він не збирався, наступного дня, зранку, біля банку «Фінанси та кредит», він незнайому хлопцю запропонував придбати у нього телефон, він спочатку казав, що телефон йому не потрібен, але потім погодився і за 200 гривень купив у нього телефон, який він забрав у ОСОБА_5. Отримані від хлопця гроші він витратив на власні потреби./ ОСОБА_20 4, а.с. 143/;

-протоколом огляду місця події від 18.08.2009 р., згідно якого було оглянута асфальтована ділянка біля останнього підїзду будинку № 15 по вулиці Добровольського в місті Комсомольськ. / ОСОБА_20 2, а.с. 164/

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5, згідно якого він розповів, що 17.08.2009 р. приблизно о 16 годині він вийшов з дому і пішов у сторону компютерного клубу «Бумер», який розташований по вулиці Леніна, 10/13 в м. Комсомольськ. Біля входу у компютерний клуб він зустрів знайомого хлопця на імя ОСОБА_14, з яким особисто не знайомився, але зі слів друзів знав його імя. Віталій запитав у нього про те, чи є у нього мобільний телефон, щоб подзвонити. Він відповів, що телефон є, але не має на рахунку коштів. Тоді ОСОБА_14 запропонував вставити свою сім-карту та зателефонувати самому, він погодився вони з ОСОБА_14 пішли до останнього підїзду (зліва на право) будинку № 15 по вулиці Добровольського. Там сидячи на лавочці ОСОБА_14 зателефонував, але ніхто не відповідав. Тоді його телефон ОСОБА_14 поклав до себе у брюки та почав вмовляти його, щоб він йому дав свій телефон до наступного дня покористуватись. Він не погоджувався на його вмовляння на протязі 2 годин, але потім був змушений це зробити, так як телефон знаходився у ОСОБА_14 ОСОБА_14 пообіцяв повернути мобільний телефон наступного дня 18.08.2009 р. о 13 годині у компютерному клубі «Бумер». Наступного дня 18.08.2009 р. приблизно о 13 годині він пішов до компютерного клубу «Бумер», щоб забрати телефон, почекав там 1 годину ні ОСОБА_14, ні телефону там не було. Після цього пішов додому, розповів мамі про те, що сталось та разом пішли до ОСОБА_39 Фізичної сили ОСОБА_14 до нього не застосовував, не погрожував, телефон він ОСОБА_14 віддав добровільно. Телефон, яким заволодів ОСОБА_14: «Соні-Еріксон W-200i», IMEI 34407,який був придбаний за 725 гривень у магазині «Бонус» в м. Кременчуці. ОСОБА_18 у телефоні на момент, коли ОСОБА_18 забрав його була карта памяті «МікроСд», обємом 128 Мб, вартість якої входила до основної ціни за телефон. / ОСОБА_20 2, а.с. 178/

-висновком судово-товарознавчої експертизи № П-711 від 06.10.2009 р., згідно якої вартість мобільного телефону потерпілого ОСОБА_5 на момент вчинення злочину складає 511 гривень 80 копійок. / ОСОБА_20 2, а.с. 183/

По епізоду заволодіння майном ,що належить ОСОБА_6 вина підсудного доказується :

-протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_14 в якому він вину свою визнав у повному обсязі та розповів, що 16 серпня 2009 року, точної дати не памятає, приблизно о 20 годині, він знаходився у дворі свого будинку. Там біля кіоску, у якому продаються продукти, і який розташований між будинками № 40 та № 42 по вулиці Конституції, він зустрів знайомого хлопця ОСОБА_6, з яким проживає у одному будинку, також з ним були присутні хлопці, точну їх кількість не памятає, обличчя їх йому були знайомі, так як вони проживали у сусідніх дворах, імен їх він не знає. ОСОБА_18 там він зустрів товариша ОСОБА_22, але який трохи постояв біля нього і пішов кудись. ОСОБА_6 він запропонував піти з ним поговорити до дитячого садку «Золушка», який розташований у дворі будинку № 40 по вулиці Конституції, ОСОБА_6 погодився. Вони зайшли до території дитячого садку, заходили через задній вхід і сіли у павільйон, який знаходиться третім, праворуч від входу. Там у павільйоні він почав вмовляти ОСОБА_6 віддати йому його телефон «ОСОБА_44 К 320і» (чорного кольору, з ободком темно-синього кольору), щоб він міг покористуватись цим телефоном декілька днів. І пообіцяв ОСОБА_6, що 18.08.2009 року йому обовязково телефон поверне. Але повертати телефон ОСОБА_6, він не збирався. ОСОБА_6 спочатку не погоджувався, а потім погодився і віддав йому свій телефон, так як за це йому він пообіцяв дати грошей 30 чи 50 гривень. Цього ж вечора він випивав пиво і гуляв, і десь цей телефон загубив, де саме не знає. Через декілька днів додому до нього прийшов ОСОБА_6 і спитав про його телефон, він йому сказав, що телефону його у нього не має. Після цього ОСОБА_6 пішов. Ні телефон, ні грошей ОСОБА_14 ОСОБА_6 не повертав./ ОСОБА_20 4, а.с. 144/

-протоколом огляду місця події від 27.08.2009 р., згідно якого було оглянуто павільйон на території дитячого навчального закладу «Золушка», який розміщений по вулиці Конституції, 38 в місті Комсомольськ. / ОСОБА_20 2, а.с. 199/

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6, згідно якого він розповів, що 16.08.2009 р.приблизно о 20 годині він разом з друзями - ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49 гуляв у дворі будинку, де проживає. Потім разом вони підійшли до ларьку, який розташований між будинками № 40 і № 42 по вулиці Конституції в м. Комсомольськ, щоб придбати продукти харчування. У цей час до них підійшли ОСОБА_14 та ОСОБА_22, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5 і якого він знає з дитинства. Потім останні відійшли у сторону і почали по черзі кликати їх. Спочатку до них підійшов ОСОБА_49, через деякий час він повернувся і повідомив, що ОСОБА_14 просив у нього гроші, а він не дав, так як їх у нього не було. Потім ОСОБА_14 покликав ОСОБА_47, останній приблизно через 5 хвилин повернувся, останні у цей час відійшли до магазину «Барбара», який розташований біля будинку № 46 по вулиці Конституції. ОСОБА_47 сказав, що ОСОБА_14 кличе його. Він підійшов до ларька, де вони раніше стояли. Біля ларька стояв ОСОБА_14 та ОСОБА_22, також у цей час підійшли ОСОБА_25, і ОСОБА_50, які разом з ОСОБА_22 почали розмовляти. ОСОБА_14 у цей час попросив у нього його телефон, щоб скинути безкоштовну смс. Він дав йому телефон. Телефон ОСОБА_14 одразу йому повернув та сказав, щоб вони разом пішли до дитячого садку «Золушка», щоб там поговорити. Вони пішли до павільйону, де у ході розмови ОСОБА_14 запропонував йому свою дружбу та сказав, що буде захищати від усіх. Потім попросив телефон для того, щоб взяти додому показати його матері, щоб та йому точно такий купила. І пообіцяв, що поверне його 18.08.2009 р. о 17 годині у цьому ж павільйоні, а також дасть за це ще 30 чи 50 гривень. Він не погоджувався і казав, що гроші йому не потрібні. А потім дав йому свій телефон і сказав, щоб обов'язково його повернув. І після цього вони розійшлись. У той же день, розповівши усе мамі, приблизно 21 годині, вони пішли разом до дитячого садку, але ні ОСОБА_14, ні телефону там не було. Потім пішли до ОСОБА_14 додому (АДРЕСА_1), двері ніхто не відчинив. Наступного дня вранці, приблизно о 7 годині він пішов знову додому до ОСОБА_14, відчинила двері мати ОСОБА_14, яка повідомила, що ОСОБА_14 вдома не має і прийде від після 9 години. Прийшов до нього знову о 9 годині, ОСОБА_14 сказав йому , що телефон він заклав у Ломбард і поверне, як і домовлялись 18.08.2009 р. 18.08.2009 року приблизно о 16 годині він був на вулиці, як ОСОБА_14 з вікна своєї квартири покликав його до себе додому. Він піднявся і ОСОБА_14 сказав йому, що телефон він ще не викупив з Ломбарду і запропонував гроші або інший телефон. Він сказав, що він поговорить з мамою і скаже йому. Він поговорив з мамою, вона відмовилась від пропозиції ОСОБА_14 Того ж дня, 18.08.2009 р., ввечері, його мама зустріла ОСОБА_14 у магазині, останній їй пообіцяв, що поверне телефон 21.08.2009 р., принесе їм додому. 21.08.2009 р. почекавши до 19 години разом пішли додому до ОСОБА_14 з мамою. ОСОБА_14 дома не було. Після цього вони почекали ще декілька днів і разом з мамою пішли до міліції та написали заяву. Під час того, коли ОСОБА_14 забирав у нього телефон, він йому не погрожував та не бив, телефон він віддав йому добровільно. Телефон, який забрав ОСОБА_14: «Соні-Еріксон К320», ІМЕІ 72403, корпус типу моноблок, чорного кольору, був придбаний 21.10.2007 р. у магазині «Алло» у м. Комсомольськ за 597 гривень. / ОСОБА_20 2, а.с. 215/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_22, згідно якого він розповів, що у серпні місяці 2009 р., у вечірній час, але було ще світло, він біля кіоску (продуктового), що розташований між будинками № 40 і № 42 по вулиці Конституції зустрів свого знайомого ОСОБА_14, якого він знає з дитинства, так як зростали у одному дворі. Він привітався з ОСОБА_14, трохи поговорив, у цей час неподалік від нас стояло декілька хлопців, точну кількість він їх не памятає. Памятає, що там був ОСОБА_6, який проживає з ОСОБА_14 у одному домі, і з яким ОСОБА_22 був знайомий. ОСОБА_18 там був присутній хлопець, прізвище ОСОБА_51, імя його не памятає, були ще хлопці, але хто конкретно вже не згадає. При ОСОБА_22, ОСОБА_14 розмовляв з ОСОБА_6, але про що саме він не чув. Інші хлопці стояли у стороні за кіоском, на відстані від них приблизно 10 метрів. Він не довго, про що саме вже не памятає поговорив з ОСОБА_14 та пішов додому. Про те, що ОСОБА_14 того дня забрав у ОСОБА_6 телефон він не знав./ ОСОБА_20 2, а.с. 227/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_28, згідно якого розповів, що добре знає ОСОБА_14, який проживає у сусідньому будинку, разом зростали. На протязі всього літа 2009 р. він зустрічав ОСОБА_14 у дворі майже кожного дня. ОСОБА_18 він знає ОСОБА_6, який проживає у одному підїзді з ОСОБА_14/ ОСОБА_20 2, а.с. 230/

- протоколом допиту свідка ОСОБА_25, згідно якого він розповів, що добре знайомий з ОСОБА_14, через друзів, з якими він навчався у одному класі, і які проживають о одному дворі з ОСОБА_14 (вулиця Конституції, 36). На даний час з однокласниками товариських відносин ОСОБА_25 не підтримує, з ОСОБА_14 також. Декілька разів літом 2009 року, памятає, як вони гуляли разом з однокласниками з ними гуляв ОСОБА_14, сиділи спілкувались у дворі. ОСОБА_18 він знає ОСОБА_6, який проживає у одному будинку разом з ОСОБА_14 ОСОБА_6 знає, бо його рідна сестра навчалась з ОСОБА_25 у одному класі в школі. Дружніх стосунків з ОСОБА_6 він не підтримував. Щодо 16.08.2009 року, чи бачив ОСОБА_25 у той день ОСОБА_6 та ОСОБА_14, він не памятає, можливо це і було, точно сказати не може. Про те, що ОСОБА_14 забрав у ОСОБА_6 телефон він взнав, так як почув це від батьків ОСОБА_6, які прийшли до ОСОБА_14 додому, щоб спитати його, про місцезнаходження телефону їхнього сина. Саме у цей час ОСОБА_25 стояв біля квартири ОСОБА_14, він з ним спілкувався./ ОСОБА_20 2, а.с. 229/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_48, згідно якого він розповів, що у середині серпня місяця 2009 р., приблизно о 20 годині, він, ОСОБА_47, ОСОБА_6, ОСОБА_49 гуляли. У кіоску, який розташований між будинками № 40 та № 42 по вулиці Конституції, в м. Комсомольськ, вони разом з хлопцями купили води, щоб попити, і відходячи від кіоску зустріли ОСОБА_14, якого ОСОБА_48 добре знає, так як проживає разом з ним у одному підїзді і зростали разом, але дружніх стосунків з ним не підтримує. Разом з ОСОБА_14 був ОСОБА_22, який привітався з ними та кудись пішов. ОСОБА_14 по черзі кликав до себе хлопців. До нього підходив ОСОБА_49, потім ОСОБА_47, як ці хлопці розповідали ОСОБА_48, ОСОБА_14 у них просив гроші або мобільний телефон подзвонити. Вони йому не дали. Останнім до ОСОБА_14 підійшов ОСОБА_52, і сказав, щоб вони йшли, а він наздожене. Тоді ОСОБА_48, ОСОБА_49 та ОСОБА_51 пішли у сусідній двір, сиділи там на лавочці. Де у цей час був ОСОБА_14 з ОСОБА_6 він не бачив. Приблизно через 20 хвилин до них повернувся ОСОБА_6 і повідомив, що ОСОБА_14 взяв його мобільний телефон, щоб подзвонити по своїм справам і пообіцяв ОСОБА_6, що поверне його мобільний телефон «Соні-Еріксон» через декілька днів. ОСОБА_6 про те, чи забирав силою у нього мобільний телефон ОСОБА_14, нічого не говорив. Як розповідав ОСОБА_6, його мобільний телефон ОСОБА_14 на теперішній час не повернув. / ОСОБА_20 2, а.с. 228/

-протоколом допиту свідків ОСОБА_49 та ОСОБА_47, згідно яких надали аналогічні покази з ОСОБА_48О./ ОСОБА_20 2, а.с. 226, 227/

-висновком судово-товарознавчої експертизи № П-716 від 06.10.2009 р., згідно якої вартість мобільного телефону потерпілого ОСОБА_6 на момент вчинення злочину складає 342 гривні 40 копійок./ ОСОБА_20 2, а.с. 220/

Вина обвинуваченого ОСОБА_14 по заволодінню майном, що належить неповнолітньому ОСОБА_19А доказується показаннями обвинуваченого ОСОБА_14, згідно яких він вину свою визнав частково, у звязку з тим, що телефон потерпілий ОСОБА_19 віддав йому сам, а не він заволодів ним шляхом обману, та розповів: що літом 2009 р. на свято випускників шкіл, він зі своїм товаришем ОСОБА_53, який сидів за кермом їздили на мопеді. Проїжджаючи через дворі будинків, яких він вже точно не памятає, зліва від них виїхав раптово автомобіль марки ВАЗ 2101, оранжевого кольору, і за кермом сидів ОСОБА_19 і машина ОСОБА_19 трохи наїхала йому на ногу. Після чого ВАЗ 2101 не зупинився і з місця події зник . Співробітників ГАІ вони не викликали. До лікарні не звертався. 01.09.2009 р. приблизно о 11 годині, біля військкомату, який розташований по вул. Строна в м. Комсомольськ, він зустрів хлопця, якого він знає ще зі школи ОСОБА_19, і який йому переїхав ногу на машині, як вище вказано. ОСОБА_19 перший йому почав говорити про те, що він хоче йому дати 200 гривень, щоб загладити вину за те, що він переїхав йому ногу машиною. Він сказав, щоб ОСОБА_19 давав гроші зараз. І ОСОБА_19 сказав, що грошей у нього при собі не має і він їх принесе о 16 годині до банку «Фінанси та кредит». Він не погодився, і сказав, щоб дати у залог свій телефон, і ОСОБА_19 віддав йому свій телефон марки «Нокіа 6300», чорно-сірого кольору. Сім карту, що стояла у телефоні ОСОБА_19, він повернув. О 16 годині він приходив до банку «Фінанси та кредит», але ОСОБА_19 не зявився і гроші, що обіцяв не віддав. Після цього він пішов до магазину «Мобілюкс», що розташований біля перукарні по вулиці Леніна, біля бару «12 стільців»і продав там телефон, який взяв у ОСОБА_19 за 350 гривень. Гроші витратив на власні потреби. / ОСОБА_20 4, а.с. 144/

-протоколом огляду місця події від 02.09.2009 р., згідно якого було оглянуто тротуарна ділянка, яка веде від Автостанції міста Комсомольська до приміщення Комсомольсько-Козельщинського комісаріату. / ОСОБА_20 3, а.с. 11/

-протоколом огляду від 06.11.2009 р., згідно якого було вилучено копія сторінки журналу прийому телефонів, у якій зазначено, що 01.09.2009 р. ОСОБА_14 здав до магазину «Мобілюкс» мобільний телефон, який належить ОСОБА_19;/ ОСОБА_20 3, а.с. 43/

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19, згідно якого він розповів, що01.09.2009 р. приблизно о 11 годині 30 хвилин він вийшов з військового комісаріату, який розташований по вулиці Строна, в м. Комсомольськ, його покликав ОСОБА_14, якого він знав, так як, деякий час вони навчались у одному класі в ЗОШ№ 5 м. Комсомольська. Віталій підійшов до нього і попросив подзвонити з мобільного телефону. Він дав йому телефон, але той набрав якийсь номер, але не додзвонившись, повернув його. Потім вони трохи відійшли у сторону, ближче до приміщення військового комісаріату, де ОСОБА_14 знову попросив телефон подзвонити, після чого ОСОБА_14 телефон не повернув. Сказав, що він його може забрати, за умови, якщо у ввечері, о 17 годині, цього ж дня, 01.09.2009 р., принесе йому гроші у розмірі 250 гривень. Він не погодився, але ОСОБА_14 йому сказав, що якщо гроші не принесе, телефону він свого більше не побачить. ОСОБА_18 він сказав, що якщо він не принесе грошей, то буде ходити по місту і оглядатися, так як ОСОБА_14 натравить своїх друзів на нього, та вони побють його. Так як від своїх друзів він чув, що необхідно бути обережним у спілкуванні з ОСОБА_14, так як він може бути неврівноваженим ,небезпечним, він погодився прийти ввечері. Після цього ОСОБА_14 сказав, щоб він його відвіз додому. До військового комісаріату ОСОБА_19 приїхав на своєму автомобілі марки ВАЗ 21011, державного номеру він не памятає зараз, і тому він погодився його підвести додому. Привіз його до будинку № 36 по вулиці Конституції, де ОСОБА_14 проживає, де останній сказав, щоб ОСОБА_19 пішов у магазин «Славянський» та купив йому цигарок. Він погодився і вийшов з машини, зайшов до магазину і поки він просив продавця телефон, щоб подзвонити до міліції, ОСОБА_14 зник з його телефоном. Того ж дня, 01.09.2009 р. о 19 годині він подзвонив ОСОБА_14 додому, і той сказав , що віддасть йому його телефон 02.09.2009 р. о 16 годині біля банку «Фінанси та кредит». О 16 годині вказаного ОСОБА_14 дня, він прийшов до банку, почекав там трохи, ОСОБА_14 так і не зявився. Після цього разом з мамою пішов до ОСОБА_14 додому, щоб повернути телефон, але останнього дома не було. Звідки вони з мамою пішли до міліції. ОСОБА_14 коли забирав у нього телефон його не бив, лише казав, що натравить на нього своїх друзів, які його і побють. Телефон, який забрав у нього: марки «Нокіа 6300», IMEI 44658, який було придбано 09.02.2008 р. магазині «Алло», який розташований по вулиці Гірників в м. Комсомольськ, за 1498 гривень. На момент коли ОСОБА_14 забрав телефон, в ньому знаходилась карта-памяті «мікроСД», обємом 2 Гігабайти, яку було придбано за 150 гривень, через 1 місяць після придбання телефону. Том 3, а.с. 27/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_53П, згідно якого він розповів, що дійсно знайомий з ОСОБА_14 і що у літку 2009 р., на свято випускників шкіл, він зустрівся з ним. Памятає, що каталися на мопеді, який вони взяли у хлопця, з його згоди, на території ЗОШ № 4. При яких обставинах того дня вони розійшлись з ОСОБА_14 він вже не памятає, бо вживав спиртні напої;/ ОСОБА_20 3, а.с. 28/

-протокол допиту свідка ОСОБА_24, згідно якого він розповів, що 06.11.2009 р. до нього за місцем роботи (магазин «МобіЛюкс», який розташований по вулиці Леніна, 75) звернувся ОСОБА_14, який запропонував придбати у нього мобільний телефон «Нокіа 6300» і він придбав цей телефон у ОСОБА_14Г./ ОСОБА_20 3, а.с. 11/

-протоколом очної ставки від 30.10.2009 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_19 повідомив, що ОСОБА_14 заволодів його мобільним телефоном шляхом обману, на не повернув. Обвинувачений ОСОБА_14 покази ОСОБА_19 не підтвердив, повідомив, що ОСОБА_19 віддав йому телефон сам, за борги./ ОСОБА_20 3, а.с. 35/

-висновком судово-товарознавчої експертизи № П-715 від 06.10.2009 року, згідно якої вартість мобільного телефону потерпілого ОСОБА_19 на момент вчинення злочину складає 856 гривень 80 копійок./ ОСОБА_20 3, а.с. 32/

Допитаний у якості обвинуваченого ОСОБА_14 по кримінальної справі № 09330156, порушеної за фактом заволодіння майном, шляхом обману, що належить ОСОБА_8 вину свою визнав у повному обсязі та розповів: що 28.08.2009 р.приблизно о 22 годині разом з другом на імя ОСОБА_28, якого він зазначав вище, він гуляв по місту. Проходячи біля магазину «Центральний», що розташований по вулиці Гірників, вони зустріли двох хлопців та двох дівчат, які йому до цього не були знайомі. Він у хлопців запитав чи є у них мобільні телефони, щоб подзвонити. Один із хлопців, імя якого ОСОБА_14 В дізнався пізніше ОСОБА_8, сказав, що телефон у нього є і дав йому подзвонити. Він взяв телефон і набрав номер товариша, але він не відповідав. Тоді він запропонував ОСОБА_8 пройти у двір будинку № 23 по вул. Гірників, поговорити. І вони пішли у двір, де присіли на лавочку біля 2 чи 3 підїзду цього будинку. Там він почав вмовляти ОСОБА_8 дати йому свій мобільний телефон «Нокіа 3110», чорного кольору покористуватися , подзвонити по різним питанням. Дмитро не погоджувався довго, але так як телефон йому сподобався і йому захотілось заволодіти ним, він почав його вмовляти віддати телефон, і пообіцяв, що поверне йому телефон 29.08.2009 р., точного часу він не памятає, на яке призначив зустріч, приблизно о 11 годині, біля бару «12 стільців» по вул. Леніна. ОСОБА_8 віддав йому свій телефон і вони розійшлися, так як телефон повертати він не збирався, то одразу подзвонив до ОСОБА_43, і запропонував йому придбати телефон, ОСОБА_43 погодився. Він продав йому телефон, що забрав у ОСОБА_8, за 200 гривень. Гроші витратив на власні потреби. / ОСОБА_20 4, а.с. 144/

Вина обвинуваченого ОСОБА_14 по кримінальної справі № 09330159, порушеної за фактом заволодіння майном, шляхом обману, що належить ОСОБА_8 доказується:

-протоколом огляду місця події від 23.08.2009 р., згідно якого було оглянуто місцевість ділянки двору між будинками № 23 та № 25.повул.Гірників / ОСОБА_20 4, а.с. 51/

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8, згідно якого він розповів, що 17.03.2008 р. батьки йому подарували мобільний телефон марки «НОКІА» моделі «3110», який вони придбали за 650 гривень. 28.08.2009р. він гуляв зі своїми друзями ОСОБА_54, ОСОБА_55 по вул. Гірників м. Комсомольська. Поблизу будинків № 25 та № 17 по вул. Гірників, приблизно о 22 годині до них підійшло двоє раніше невідомих хлопців, які привіталися з ними та один з них той, що нижчий попросив у нього мобільний телефон, щоб зателефонувати, на що він відповів, що є у нього телефон і одразу витяг його. Тоді той хлопець запитав у нього , якого оператора мобільного звязку СІМ-картка, на що він йому відповів, що «КиївСтар». Тоді хлопець попросив телефон, щоб зателефонувати і він передав його незнайомцю, який почав кудись начебто дзвонити, при цьому товариші відійшли приблизно на 5 метрів від них. Після того як він начебто подзвонив, сказав, що ніхто не бере трубку, тому одразу віддав йому мобільний телефон. Тоді даний хлопець попросив його зачекати декілька хвилин, щоб він мав змогу знову передзвонити. Він погодився та вони разом відійшли та присіли на лавочку в сквері, друзі в цей час лишилися на тому ж місці та чекали його. Той інший незнайомець також чекав в стороні. Коли вони присіли на лавочку, то незнайомець ОСОБА_8 знову взяв мобільний телефон та кудись начебто дзвонив, здається знову не додзвонився та віддав телефон ОСОБА_8. Після цього він запропонував йому відійди в подвіря будинку № 23 по вул. Гірників, ОСОБА_8 погодився та вони вдвох та другий незнайомець пішли здається до 3-4 підїзду даного будинку. Там вони присіли на лавочку, а його знайомий навпроти нас. Тоді незнайомець запитав чи знає ОСОБА_8 хлопця, на імя ОСОБА_3, який проживає в даному будинку і підїзді, на що він відповів, що знає ОСОБА_3, який проживає в даному будинку, але де конкретно не знає. Тоді незнайомець ОСОБА_8 попросив зайти на другий поверх і покликати ОСОБА_3, який проживає в квартирі, зліва і прямо з сходів. В цей час телефон був у ОСОБА_8 Йому ніхто двері даної квартири не відчинив, тому він спустився знову до хлопців та присів до незнайомця. Він знову взяв у ОСОБА_8 мобільний телефон та кудись дзвонив, але знову не додзвонився. Тоді незнайомець ОСОБА_8 запропонував переставити СІМ-картки, що він подзвонив зі своєї, але ОСОБА_8 заперечив. В цей час телефон знаходився у незнайомця і він сам з моєї згоди переставив картки і знову кудись дзвонив. Тоді він запропонував перейти до іншого підїзду, вони перейшли, а його знайомий залишився на тому ж місці. Друзі ОСОБА_8 також знаходилися неподалік. Тоді цей незнайомець почав вмовляти, щоб ОСОБА_8 залишив йому свій телефон на один день, а наступного дня він його принесе. ОСОБА_8 одразу не погоджувався, але через деякий час все-таки погодився. Так вони домовилися про зустріч 29.08.2009 поблизу бару «12 стільців» по вул. Леніна о 11 годині. Коли він погодився залишити телефон, його товариш був біля них. Тоді вони попрощалися та почали відходити і ОСОБА_8 у нього перепитав про зустріч, він не конкретно, але підтвердив місце та час. Підійшовши до своїх товаришів ОСОБА_8 їм сказав, що телефон у нього забрали. Та пояснив, що телефон він віддав. Тоді вони розійшлися по домівках. Наступного дня ОСОБА_8 прийшов на місце зустрічі, але так нікого не дочекався і на сьогоднішній день телефон ніхто так і не віддав. У телефоні також знаходилась СІМ-картка оператора мобільного звязку «КиївСтар», яка залишилась там. Телефон ОСОБА_8 добровільно віддав, так як дійсно повірив, що його повернуть. При зустрічі незнайомця ОСОБА_8 впізнає./ ОСОБА_20 4, а.с. 72/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_54, згідно якого він розповів, що 28.08.2009 року разом зі своїми товаришами ОСОБА_56, ОСОБА_57 та ОСОБА_58, гуляли містом. Приблизно о 22 годині вони проходили по вул. Гірників поблизу будинків № 17 та № 25, де до них підійшло двоє раніше йому невідомих хлопців та одразу запитали у них чи є телефон, щоб подзвонити. ОСОБА_59 відповів, що у нього телефону не має, а ОСОБА_8 сказав, що у нього є мобільний телефон та одразу його витяг після чого дав свій мобільний телефон незнайомцю. Той при нас почав кудись дзвонити, але здається не додзвонився, в цей час ОСОБА_8 з незнайомцем трохи від нас відійшли, а інший стояв біля нас. Після здійснення дзвінка, ОСОБА_59 бачив як той хлопець повернув мобільний телефон ОСОБА_8 ОСОБА_20 вони вдвох відійшли в сквер та присіли на лавочці, де про щось розмовляли і ОСОБА_59 бачив як той незнайомець знову дзвонив по телефону. ОСОБА_59, ОСОБА_57 та ОСОБА_58 весь час чекали ОСОБА_59. Вони сиділи приблизно 20 хвилин, після чого встали та ОСОБА_59 сказав, що вони відійдуть в подвіря будинку № 23 по вул. Гірників та пішли, ОСОБА_59 бачив, що ОСОБА_8 з незнайомцем присіли на лавочці приблизно біля 3-4 підїзду. Приблизно через 5 хвилин другий незнайомець пішов туди ж. Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_59 з ОСОБА_57 та ОСОБА_58 також направилися в їхню сторону. Вони підійшли і в цей час незнайомці пішли, куди саме ОСОБА_59 не знає. Тоді до них підійшов ОСОБА_59 та повідомив, що у нього забрали мобільний телефон, та пояснив, що вони домовилися з незнайомцем про зустріч наступного дня біля бару «12 стільців» на 11 годину і незнайомець поверне йому телефон. Потім ОСОБА_59 ОСОБА_54 розповідав, що телефон йому так і не повернули. ОСОБА_8 не бив та ОСОБА_59 не чув, щоб йому погрожували, а ОСОБА_59 про це нічого не казав. / ОСОБА_20 4, а.с. 74/

-протоколами допиту свідків ОСОБА_57 та ОСОБА_60, згідно яких надали аналогічні покази з ОСОБА_59;/ ОСОБА_20 4, а.с. 75,78/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_43, згідно якого розповів, що дійсно купував у ОСОБА_14 у літній період 2009 р. мобільний телефон і не один, але їх марку та модель не памятає, свої покупки ніде не фіксував. Про телефони ОСОБА_14 йому повідомляв, що вони його власні. Частину телефонів, які скуповував перепродав знайомому хлопцю ОСОБА_28, частину друзям. Про те, що телефони раніше були викрадені ОСОБА_14 йому не відомо ./ ОСОБА_20 2, а.с. 151/

-протоколом про предявлення особи для впізнання від 29.10.2009 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу, яка заволоділа його мобільним телефоном обвинуваченого ОСОБА_14 / ОСОБА_20 4, а.с. 79/

-висновком судово-товарознавчої експертизи № П-712 від 06.10.2009 р., згідно якої вартість мобільного телефону потерпілого ОСОБА_8 на момент вчинення злочину складає 670 гривень 60 копійок./ ОСОБА_20 4, а.с. 61/

Допитаний у якості обвинуваченого ОСОБА_14 по кримінальної справі № 09825031, порушеної за фактом відкритого заволодіння майном, що належить неповнолітньому ОСОБА_17В, поєднаного з погрозою застосування насильства до потерпілого вину свою визнав у повному обсязі та розповів: що на початку травня місяця 2009 р. близько 12.00 год. неподалік свого будинку на подвір'ї він зустрів знайомого хлопця на ім'я ОСОБА_61, з яким навчалися в ПТУ № 18 в м. Комсомольськ. В процесі розмови вони вирішили поїхати в м. Кременчук з метою заволодіти у кого-небудь мобільним телефоном, щоб потім його продати, а гроші витратити на розваги. Коли вони приїхали в м. Кременчук, то вийшли на зупинці «Ж/Д вокзал»і пішли в напрямку центрального ринку. Не доходячи центрального ринку вони повернули праворуч і пройшли повз якусь школу. Блукаючи центральною частиною міста вони побачили двох молодих хлопців, один з яки тримав в руках мобільний телефон і слухав музику. Коли вони підійшли він попрохав у хлопця зателефонувати. А хлопець відповів, що в нього не має коштів на рахунку. Потім він попросив, щоб той дав хоча би відправити повідомлення. Хлопець дав йому в руки: мобільний телефон «ОСОБА_44 К-800І» чорного кольору. Коли він взяв телефон в руки: перевірив скільки коштів було на рахунку і на рахунку виявилося 15 гривень. При цьому всьому ОСОБА_61 стояв поряд, але нічого не робив. Він зробив вигляд, що комусь телефонує, після чого сказав хлопцю, що телефон він забирає і якщо той за ним побіжить, то погрозив йому фізичною розправою. Після цього він з ОСОБА_61 швидким шагом відійшли за найближчий будинок, а потім побігли в напрямку ж/д вокзалу. Біля Ж/Д вокзалу він витягнув сім-картку з телефону і викинув її на дорогу, а телефон вимкнув. На зупинці ж/д вокзал вони сіли до маршрутки і поїхали до м. Комсомольськ. Коли він приїхав, то включив телефон і вставив свою сім-картку і зателефонував хлопцю на ім'я ОСОБА_17, який скуповує і продає мобільні телефони. Приблизно в період часу з 17.00 до 18.00 год він зустрівся з ОСОБА_17 біля магазину «Оковита» по вул. Леніна. Він його оглянув і запитав чи телефон не крадений. ОСОБА_14 відповів, що ні. Потім він заповнив бланк прийому телефону, а ОСОБА_17 дав ОСОБА_14 за телефон 500 гривень купюрами по 100 гривень Потім він вийшов і віддав ОСОБА_61 гроші в сумі 250 гривень. Після чого вони розійшлися. Отримані гроші ОСОБА_14 потратив на свої потреби. Вину свою визнав повністю і щиро кається у вчиненому. ОСОБА_61: на вигляд 19-20 років, зріст 175-185 см, середньої статури, волосся

темно русе, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6. / ОСОБА_20 3, а.с. 119/

Вина обвинуваченого ОСОБА_14 по кримінальній справі № 09825031, порушеної за фактом відкритого заволодіння майном, що належить неповнолітньому ОСОБА_17В, поєднаного з погрозою застосування насильства до потерпілого доказується:

-протоколом огляду місця події від 05.05.2009 р., згідно якого оглянуто тротуар, який розташований біля пологового будинку, по вулиці Жовтневій в місті Кременчук. / ОСОБА_20 3, а.с. 90/

-протоколом огляду від 10.07.2009 року, згідно якого у гр-на ОСОБА_62 оглянуто та вилучено мобільний телефон, належний потерпілому ОСОБА_17В./ ОСОБА_20 3, а.с. 103/

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17, згідно якого він розповів, що у грудні 2008 р. його сестра ОСОБА_63 у подарунок привезла з Швейцарії мобільний телефон «Соні-Еріксон К-800і». 05.05.2009 р. приблизно о 7 годині він пішов до школи № 20, яка розташована по вул. Радянській в м. Кременчук. Приблизно о 14 годині 40 хвилин направлявся до бабусі, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_7 і по дорозі його зупинили два хлопця, а саме біля приміщення Центрального полового будинку, зі сторони вул. Леніна.Після цього хтось із хлопців попросив телефон, щоб подзвонити, на що він повідомив, що у нього не має грошей на телефоні. І хлопець із світло-русим волоссям попросив відправити смс. Він дістав з кишені телефон і почав набирати номер телефону, який диктував хлопець із світло-русим волоссям. Після чого останній сказав, щоб він віддавав йому телефон, щоб він зміг поговорити. Він відмовився віддавати телефон. 2-й хлопець стояв осторонь, спостерігав. Він віддав телефон хлопцю з світло-русим волоссям, який його попередив, що якщо піде за ним, то він його побє. Після чого він зрозумів, що його телефон йому ніхто не поверне і спробував вихопити з рук незнайомця свій телефон. Але хлопець зі світло-русим волоссям замахнувся ногою у його сторону, він виставив свою руку, у результаті чого, від удару, годинник на металевому ремні порвався та впали на землю. За медичною допомогою ОСОБА_17 до лікарні не звертався, так як ніяких тілесних ушкоджень йому не було завдано. Після чого з рідним старшим братом він пішов до міліції, де написав заяву./ ОСОБА_20 3, а.с. 96/

-протоколом допиту законного представника потерпілого ОСОБА_64, яка розповіла, що 05.05.2009 р.вона пішла на роботу, її син ОСОБА_50, до школи № 20, де навчається. Приблизно о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_17 прийшов до неї на роботу, і повідомив, що двоє незнайомих хлопців у районі Центрального пологового будинку, який розташований по вул. Жовтневій, силою забрали його мобільний телефон марки «Соні-Еріксон К-800і», який подарувала йому сестра. Після чого разом з старшим сином ОСОБА_65 відправила його до міліції. За медичною допомогою до лікарні син не звертався, так як тілесних ушкоджень він не отримав./ ОСОБА_20 3, а.с. 95/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_66, згідно якого він розповів, що з березня місяця 2009 р. він відкрив відділ по продажу та купівлі мобільних телефонів в торговому центрі «Лідер» по вул. Леніна ,37 м. Комсомольськ. У нього є товариш ОСОБА_23, який також на території центрального ринку в м. Комсомольську займається продажем та купівлею мобільних телефонів. З ОСОБА_23 вони часто обмінюються мобільними телефонами. На початку травня 2009 р. ОСОБА_23 приніс йому мобільний телефон марки «ОСОБА_44 К 800 і» чорного кольору, який він перекупив у нього за 500 гривень. Даний телефон він через тиждень продав давньому своєму знайомому на ім'я ОСОБА_62 за 600 гривень./ ОСОБА_20 3, а.с. 97/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_23, згідно якого він розповів, що з вересня 2007 р. він відкрив кіоск по продажу та купівлі мобільних телефонів та аксесуарів на території центрального ринку по вул. Леніна 91 м. Комсомольськ. У нього є товариш ОСОБА_66, який також в торговому центрі «Лідер» в м. Комсомольську має відділ і займається продажем та купівлею мобільних телефонів. З ОСОБА_66 вони часто співпрацюють та обмінюються та перекуповують один в одного мобільні телефони. Так, 05.05.2009 р. в другій половині дня на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_14 і запропонував йому купити у нього мобільний телефон. Вони домовилися зустрітися біля магазину «Оковита» по вул. Леніна, де ОСОБА_14 дав йому мобільний телефон чорного кольору марки «ОСОБА_44 К-800І». Він оглянув телефон, провірив його на справність. ОСОБА_18 сказав, що це телефон його товариша і який хоче його продати тому, що потрібні гроші. Він запропонував за телефон 500 грн. ОСОБА_18 погодився. Потім він з автомобіля дістав бланк прийому телефону, в якому переписав паспортні дані ОСОБА_18, суму за телефон та дату. Так як в мене було декілька аналогічних телефонів на продаж, то даний телефон він перепродав своєму знайомому ОСОБА_66. Через деякий час від працівників міліції він дізнався, що даний телефон був крадений. / ОСОБА_20 3, а.с. 98/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_62, згідно якого він розповів, що приблизно в травні 2009 р. а саме після травневих свят він в районі річки Дніпро загубив свій мобільний телефон марки «ОСОБА_44 К 800і» чорного кольору. Потім через декілька днів дати точно не пам'ятає, але до 15 травня 2009 р., він зайшов до торгового центру «Лідер», де у відділенні по продажу та купівлі мобільних телефонів, побачив аналогічний мобільний телефон марки «ОСОБА_44 К 800і» і вирішив його придбати, так як вміє ним користуватися та звик до такого телефону. У даному відділенні продавав телефони його давній знайомий на ім'я ОСОБА_66. Після чого він придбав даний телефон за 600 грн і став ним користуватися. 10.07.2009 р. близько 18.00 год. по вул. Леніна біля кафе «Зодіак» в м. Комсомольську працівники міліції Крюківського РВ йому повідомили, що даний телефон є речовим доказом по кримінальній справі, так як був викрадений злочинним шляхом. Після чого даний телефон у нього вилучили./ ОСОБА_20 3, а.с. 99/

-протоколом предявлення фотознімків для впізнання від 04.09.2009 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_17 впізнав особу, яка 05.05.2009 р. заволоділа його мобільним телефоном обвинуваченого ОСОБА_14Г./ ОСОБА_20 3, а.с. 136/

-висновком фахівця-товарознавця № П-550 від 14.07.2009 року, згідно якої вартість мобільного телефону потерпілого ОСОБА_17 на момент вчинення злочину складає 930 гривень 00 копійок. / ОСОБА_20 3, а.с. 110/

Вина підсудного по заволодінню майном, що належить неповнолітньому ОСОБА_16, доказується протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_14 , згідно якого він вину свою визнав у повному обсязі та розповів: що 18.04.2009 р. вранці він вийшов на подвіря свого будинку, де зустрів свого товариша ОСОБА_22 Вони з ним трохи поговорили, та він запропонував йому поїхати до м. Кременчука трохи погуляти. На його пропозицію він погодився. Маршрутним таксі вони доїхали до міста Кременчука та встали на зупинці «Центральний ринок». Трохи погуляли та пішли на залізничний вокзал ст. Кременчук, щоб там на зупинці сісти на автобус та повернутись до м. Комсомольська. Йдучи по вулиці, на якій розташований автовокзал, попереду він помітив трьох юнаків, які також навправлялись у бік залізничного вокзалу. Він згадав, що обіцяв одному із його знайомих передзвонити. У нього мобільного телефону не було, а у ОСОБА_22 не було на мобільному рахунку грошей, він вирішив попрохати телефон у юнаків, щоб подзвонити. Наздогнавши юнаків, він запитав про наявність у них телефонів. Юнаки повідомили, що телефонів у них не має. Після чого він помітив у одного із юнаків телефон, запитав його: «А це що таке?». На що юнак повідомив, що це телефон, але на ньому не має коштів. Він попросив скинути «130», послуга оператора «Київстар» (прохання передзвонити). Юнак дістав свій телефон марки «Нокіа 6233», та відповів, що сам скине. Йому мобільний телефон юнака сподобався і він захотів відібрати мобільний телефон у юнака. Набираючи номер, який він диктував юнак помилився у одній цифрі, і з метою заволодіти телефоном він вихопив у юнака мобільний телефон з рук і сказав, що набере номер сам, при цьому направився за будівлю. Та покликав за собою юнака, у якого вихопив мобільний телефон. Артем та інші юнаки залишались при цьому на місці. Він за рогом будівлі запитав юнака навіщо йому телефон. На що юнак повідомив йому, що телефон йому потрібен. На що він пригрозив, що побє його, якщо він не піде звідти. Юнак відступив, а він покликав ОСОБА_22 і вони пішли у бік залізничного вокзалу, де з ОСОБА_22 сіли на автобус та приїхали до м. Комсомольське він дістав мобільний телефон, який забрав у юнака та відключив його. ОСОБА_18 дістав з телефону сім-карту оператора «Київстар» та викинув її. Але боячись, що телефон буде розшукувати працівники міліції, вирішив продати його. На центрального ринку м. Комсомольська в кіоску за 600 гривень він продав мобільний телефон «Нокіа 6233», який він відібрав у юнака у м. Кременчуці , пояснивши при цьому продавцеві, що телефон належить безпосередньо йому. ОСОБА_18 він надав свій паспорт продавцеві. Після того як продавець у кіоску заповнив бланк прийому мобільного телефону, він поставив підпис у ньому. Гроші, які отримав за телефон витратив на власні потреби./ ОСОБА_20 3, а.с. 195/

-протокол огляду місця події від 18.04.2009 р., згідно якого було оглянуто біля територія Ж/Д вокзалу м. Кременчука, а саме територія біля будівлі «ОСОБА_37 проводников» Кременчуцького підрозділу Полтавської вагонної дільниці (ВЧ-4). / ОСОБА_20 3, а.с. 160/

-протоколом огляду від 01.06.2009 р., згідно якого було оглянуто та вилучено бланк прийому телефону від 18.04.2009 р., згідно якого ОСОБА_14 продав мобільний телефон, належний потерпілому ОСОБА_16І./ ОСОБА_20 3, а.с. 171/

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16., згідно якого він пояснив, що 18.04.2009 р. він зустрівся в м.Кременчуці із своїми товаришами ОСОБА_67 та із ОСОБА_68, з якими він познайомився в цирковій студії МІЖ ім. Петровського та дотепер підтримує дружні відносини. Вони деякий час погуляли по місту, потім відвідали перукарню «ЛІЛІ», що розташована по вулиці

Воровського. Після чого, ОСОБА_16 запросив товаришів до себе додому. На що вони погодились та вони направились до нього додому через залізничний вокзал ст. Кременчук. Вирішивши скоротити шлях до будинку, вони звернули та пішли через територію резерву провідників, де їх наздогнав та зупинив невідомий їм раніше юнак. Потім підійшов інший юнак. Юнак, той що зростом понижче, попрохав у них мобільний телефон, пояснивши при цьому, що йому необхідно негайно зателефонувати. Вони відповіли, що у них не має мобільних телефонів. На що юнак, який попрохав мобільний телефон, вказав на кишеню джинсів ОСОБА_16, в якій обрисовувався контур телефону та запитав: «А це що таке?» ОСОБА_16 відповів, що мобільний телефон, але коштів на ньому не має. На що цей же самий юнак попрохав скинути «130» - послугу оператора Київстар (прохання перезвонити) на що ОСОБА_16 дістав мобільний телефон та відповів, що сам скине «130». Набираючи номер, який йому диктував юнак, він помилився, після чого юнак, несподівано для ОСОБА_16 вирвав у нього з рук мобільний телефон, сказавши при цьому, що сам набере необхідний номер та розпочав набирати якийсь номер. Через деякий час він сказав ОСОБА_16 йти за ним, та направився за будівлю резерву провідників. ОСОБА_16 виконав його вказівку та разом із ним зайшов за ріг будівлі. Його товариш залишився стояти із товаришами ОСОБА_16. За будівлею юнак розпочав задавати йому різні питання. Потім він запитав ОСОБА_16 «Чи потрібен йому телефон?» ОСОБА_16 відповів «Так». На що юнак сказав «Іди звідси, а то получиш по голові, а якщо підеш за мною, то поб»ю». ОСОБА_16 був переляканий, та боячись фізичного насильства з його боку, відступив. Юнак вийшов із-за будівлі, покликав товариша, направився в бік магазину «Фокстрот». За ним вийшов ОСОБА_16 та сказав товаришам, що в нього відібрали мобільний телефон «Нокія 6233», пригрозивши при цьому фізичним насильством. Після чого ОСОБА_68 із свого мобільного телефону зателефонував за номером «102», по якому повідомив про даний випадок. Мобільний телефон був у справному стані. Коштів на картці оператора мобільного зв»язку «Київстар» не було. Фізичного насилля не було, юнак тільки погрожував йому. / ОСОБА_20 3, а.с. 207/

-протоколом допиту законного представника ОСОБА_69, згідно якого вона розповіла, що 18.04. 2009 р. близько опівдні, коли вона знаходилась на роботі, до неї з невідомого їй номеру зателефонував її син та повідомив, що невідомий йому раніше юнак забрав в нього його мобільний телефон "Нокія 6233". Вона відразу ж приїхала на місце, де знаходився її син, а саме до магазину "Арсенал", що по вул. Воровського м. Кременчука. ОСОБА_50 розповів їй, що коли він разом із друзями повертався із перукарні, біля адміністративної будівлі резерву провідників, їх наздогнали невідомі юнаки, один із яких, погрожуючи фізичним насиллям, відібрав у нього мобільний телефон. Мобільний телефон "Нокія 6233" вона з чоловіком купили сину в подарунок 1 рік тому, а точніше в квітні 2008 р. в одному із кіосків на Центральному ринку м. Кременчука бувшим у користуванні зі слів продавця, близько двох місяців за 800 гривень. На час, коли у сина відібрали мобільний телефон, він був у справному стані./ ОСОБА_20 3, а.с. 208/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_68, згідно якого він пояснив, що зустрівся в місті із своїми товаришами ОСОБА_16 та із ОСОБА_67 з якими він познайомився в цирковій студії МІЖ ім. Петровського та підтримує дружні відносини. Вони разом деякий час погуляли по місту, потім відвідали перукарню, що розташована по вулиці Воровського. Після чого, на запрошення ОСОБА_16, направились до нього додому. Вони вирішили іти на 1-й Занасип район, де проживає ОСОБА_16, через залізничний вокзал ст. Кременчук. Йдучи по вул. Воровського, поблизу магазину «Арсенал» він обернувся та помітив двох незнайомих йому юнаків, які йшли за ними. Вирішивши скоротити шлях до будинку ОСОБА_16, він, ОСОБА_67 та ОСОБА_69 звернули та пішли через територію резерву провідників. Біля будівлі резерву провідників один із юнаків їх наздогнав та зупинив. Потім підійшов інший юнак. Один із юнаків , той що зростом понижче, попрохав у них мобільний телефон, пояснивши при цьому, що йому необхідно негайно зателефонувати. Вони відповіли, що не має мобільних телефонів. На що юнак, який попрохав мобільний телефон, вказав на кишеню джинсів ОСОБА_16, в якій обрисовувався контур телефону та запитав: «А це що таке?» ОСОБА_50 відповів, що мобільний телефон, але коштів на ньому не має. На що цей же самий юнак попрохав скинути «130» - послугу оператора Київстар (прохання перезвонити). ОСОБА_50 дістав мобільний телефон та відповів, що сам скине «130». Набираючи номер, який йому продиктував юнак, ОСОБА_16 помилився, після чого юнак, який зростом понижче несподівано вирвав з його рук мобільний телефон, сказавши при цьому, що сам набере необхідний номер. Юнак, який вирвав мобільний телефон розпочав набирати якийсь номер та через деякий час сказав ОСОБА_16 йти за ним. Його товариш залишився стояти поруч із ним та ОСОБА_67. ОСОБА_50 разом із юнаком, в якого був мобільний телефон в руках, зайшли за будівлю. Що відбувалось за рогом будівлі він не бачив. Хвилин через 10 юнак вийшов із-за рогу будівлі та покликавши свого товариша, направився в напрямку магазину «Фокстрот». Слідом за юнаком вийшов ОСОБА_16, який підійшов до нас та повідомив, що юнак забрав у нього його мобільний телефон марки «Нокія 6233», пригрозивши при цьому фізичним насильством. Після чого із свого мобільного телефону зателефонував за номером «102», по якому повідомив про даний випадок. / ОСОБА_20 3, а.с. 199/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_67, згідно якого він надав аналогічні покази з ОСОБА_68;/ ОСОБА_20 3, а.с. 201/

-протоколом допиту свідка ОСОБА_22, згідно якого він розповів, що ОСОБА_14 він знає вже дуже давно. Їхні будинки знаходяться поряд, товаришує з ним із самого дитинства. 18.04.2009 р. вранці на подвір»ї будинку він зустрів ОСОБА_14. Віталій надав йому пропозицію поїхати до м. Кременчука трохи відпочити та погуляти по місту. Маршрутним таксі вони доїхали до м. Кременчука та встали на зупинці «Центральний ринок». Трохи погулявши по місту вони пішли на залізничний вокзал ст. Кременчук, щоб там на зупинці сісти на автобус та повернутись до м. Комсомольська. Йдучи по вулиці, на якій розташований автовокзал, попереду вони помітили трьох юнаків, які також направлялись в бік залізничного вокзалу ст. Кременчук. Через деякий час юнаки звернули з вулиці та зайшли за ворота на якесь подвір»я. Несподівано для нього ОСОБА_14 запропонував йому звернути за юнаками. Коли вони зайшли на подвір»я ОСОБА_14 підбіг до юнаків та зупинив їх. Він також підійшов до них. ОСОБА_14 попрохав у юнаків мобільний телефон, пояснивши при цьому, що йому необхідно негайно зателефонувати. Юнаки відповіли, що в них мобільних телефонів не має. На що ОСОБА_14 вказав на кишеню джинсів одного із юнаків, в якій обрисовувася контур телефону та запитав: «А це що таке?» Юнак відповів, що мобільний телефон, але коштів на ньому немає. На що знову таки ОСОБА_14 попрохав юнака скинути «130» - послугу оператора Київстар (прохання передзвонити). Юнак дістав мобільний телефон та відповів, що сам скине «130». Набираючи номер, який йому продиктував ОСОБА_14, юнак помилився, після чого ОСОБА_14, несподівано для нього вирвав з його рук мобільний телефон, сказавши при цьому, що сам набере необхідний номер та розпочав набирати якийсь номер. Потім ОСОБА_14 сказав юнакові, в якого вихватив мобільний телефон, йти за ним та направився за будівлю, яка була розташована поряд. Юнак направився за ним, а він та інші два хлопці залишилися стояти на тому самому місці. ОСОБА_14 із юнаком були за рогом будівлі близько 10 хвилин, що там відбувалось він не знає, так як я не бачив. Коли вони вийшли із-за рогу будівлі ОСОБА_14 позвав його та вони пішли разом на залізничний вокзал ст. Кременчук, де сіли на автобус та повернулись до м. Комсомольська. Вже у Комсомольську ОСОБА_14 дістав мобільний телефон, схожий на той який був у юнака, та відключив його. ОСОБА_18 дістав із телефону та викинув карточку мобільного оператора «Київстар». Після цього він зрозумів, що ОСОБА_14 не повернув юнакові мобільний телефон, який у нього вихватив. ОСОБА_14 пішов в напрямку Центрального ринку м. Комсомольська, а він повернувся до себе додому. Про викрадення ОСОБА_14 мобільного телефону він нікому не розповідав, так як боявся потім помсти з його боку. На даний час з ОСОБА_14 він відносин не підтримує. ./ ОСОБА_20 3, а.с. 230/

-протоколом допиту ОСОБА_20, згідно якого вона розповіла, що працює продавцем в ПП «Костіков». Дане приватне підприємство займається придбанням, продажем, а також ремонтуванням мобільних телефонів, які були раніше у користуванні. Її місце роботи, тобто кіоск, знаходиться на Центральному ринку м. Комсомольська по вул. Леніна.18.04.2009р. до кіоску підійшов юнак, скоріш за все в другій половині дня та звернувся із проханням придбати в нього мобільний телефон марки «Нокіа 6233» пред»явивши при цьому свій паспорт на ім»я ОСОБА_14, при цьому пояснив, що мобільний телефон належить безпосередньо йому. Вона придбала мобільний телефон марки «Нокія 6233» за 600 гривень. Перед купівлею телефону внесла записи до бланку прийому мобільного телефону, в якому вказала дані паспорта підтверджуючі особу громадянина, який приніс мобільний телефон для продажу, переписавши дані паспорта якого він їй надав та його місце проживання, а ОСОБА_14 поставив свій підпис. Бланк прийому телефону знаходився в кіоску, а мобільний телефон був виставлений на продаж та невдовзі проданий, кому саме вона не знає.01.06.2009 р. до кіоску звернулися працівники міліції ЛВ на ст. Кременчук, які запропонували видати мобільний телефон вказавши при цьому його імейл. Але такого телефону у нас не виявилось. При перевірці бланку прийому мобільних телефонів вони віднайшли бланк прийому мобільного телефону марки «Нокія 6233» з відповідним імейлом, який здав вищевказаний юнак. На пропозицію працівників міліції видати бланк вона погодилась та в присутності понятих видала бланк прийому мобільного телефону. Після чого поставила свій підпис в складених працівниками міліції документах після ознайомлення з ними. Юнака, який здав мобільний телефон, вона добре запам»ятала. / ОСОБА_20 3, а.с. 210/

-протоколами допиту свідків ОСОБА_70 та ОСОБА_71, згідно яких, вони були присутні при вилучені бланку прийому телефону у кіоску на території Центрального ринку в м. Комсомольськ та надали покази, аналогічні з ОСОБА_20В./ ОСОБА_20 3, а.с. 211, 212/

-протоколом очної ставки від 24.07.2009 р.у, згідно якого надані раніше покази потерпілим ОСОБА_16, обвинувачений ОСОБА_14 підтвердив у повному обсязі;/ ОСОБА_20 3, а.с. 248/

-протоколом очної ставки від 24.07.2009 року, згідно якого надані раніше покази свідком ОСОБА_22, обвинувачений ОСОБА_14 підтвердив у повному обсязі;/ ОСОБА_20 3, а.с. 240/

-протоколом очної ставки від 24.07.2009 року, згідно якого надані раніше покази свідком ОСОБА_20, обвинувачений ОСОБА_14 повністю підтвердив;/ ОСОБА_20 3, а.с. 242/

-протоколом очної ставки від 24.07.2009 року, згідно якого надані раніше покази свідком ОСОБА_67, обвинувачений ОСОБА_14 підтвердив у повному обсязі;/ ОСОБА_20 3, а.с. 244/

-протоколом очної ставки від 24.07.2009 року, згідно якого надані раніше покази свідком ОСОБА_68, обвинувачений ОСОБА_14 підтвердив у повному обсязі;/ ОСОБА_20 3, а.с. 246/

-протоколом впізнання від 24.07.2009 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_16 впізнав особу, яка 18.04.2009 року, біля будівлі «Резерву провідників», вихопила з його рук мобільний телефон і не повернула обвинуваченого ОСОБА_14;/ ОСОБА_20 3, а.с. 247/

-протоколом впізнання від 24.07.2009 року, згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнала особу, у якої 18.04.2009 року вона придбала мобільний телефон «Нокіа 6233» - обвинуваченого ОСОБА_14;/ ОСОБА_20 3, а.с. 241/

-протоколом впізнання від 24.07.2009 року, згідно якого свідок ОСОБА_67 впізнав особу, яка 18.04.2009 року, біля будівлі «Резерву провідників», вихопила з рук його товариша ОСОБА_16 мобільний телефон і не повернула обвинуваченого ОСОБА_14; / ОСОБА_20 3, а.с. 243/

-протоколом впізнання від 24.07.2009 року, згідно якого свідок ОСОБА_68 впізнав особу, яка 18.04.2009 року, біля будівлі «Резерву провідників», вихопила з рук його товариша ОСОБА_16 мобільний телефон і не повернула обвинуваченого ОСОБА_14;/ ОСОБА_20 3, а.с. 245/

-протоколом відтворення обстановки і обставин події від 24.07.2009 року, згідно якого вказав на місця, де помітив, заволодів, погрожував та куди після заволодіння мобільним телефону у потерпілого ОСОБА_16 пішов./ ОСОБА_20 4, а.с. 1/

- висновком судово-товарознавчої експертизи № П-538 від 10.07.2009 року, згідно якої вартість мобільного телефону потерпілого ОСОБА_69 на момент вчинення злочину складає 1141 гривень 50 копійок. / ОСОБА_20 3, а.с. 218/.

Умисні дії підсудного ОСОБА_14, які виразились у заволодінні чужим майном , зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_3В.(шахрайство ), суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України .

Умисні дії підсудного ОСОБА_14 , які виразились у повторному заволодінні чужим майном , шляхом обману потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_7 ,, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_5 , ОСОБА_8, ОСОБА_19 (шахрайство ) суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України.

Умисні дії підсудного ОСОБА_14 , які виразились у відкритому повторному викраденні чужого майна (грабіж) потерпілого ОСОБА_10, поєднані із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров»я потерпілого суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

Умисні дії підсудного ОСОБА_14 , які виразились у відкритому повторному викраденні чужого майна (грабіж) потерпілих :ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_17, , поєднані із погрозою застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров»я потерпілого суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

Суд критично ставиться до показань підсудного щодо не застосування ним насильства , яке не є небезпечним для життя і здоров»я потерпілого ОСОБА_10 і його показань про те , що він вдарив потерпілого після образливих нецензурних слів ,оскільки вони спростовуються стабільними і послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_10, показаннями свідка ОСОБА_27 Суд критично ставиться і до показань підсудного про те ,що потерпілий ОСОБА_72 винен йому гроші в зв»язку із скоєнням ДТП ,коли на автомобілі переїхав йому ногу ,оскільки вони спростовуються стабільними і послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_19 в судовому засіданні. Суд розцінює показання підсудного в цій частині ,як обраний ним спосіб захисту ,

Призначаючи міру покарання підсудному , суд приймає до уваги як помякшуючі покарання обставини те, що він щиро кається в скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів і встановленню істини по справі, молодий вік підсудного, який нещодавно досяг повноліття, а також те , що злочин по заволодінню майном потерпілого ОСОБА_3 він скоїв в неповнолітньому віці , його рівень розвитку та умови виховання в сім»ї , характерологічні особливості його особистості(т.4 а.с.132) .

Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Крім того, суд приймає до уваги дані про особу підсудного.

За місцем проживання підсудний характеризуються негативно ./т.4 а.с.169/.

Згідно характеристики за місцем навчання Професійно будівельного ліцею ,з якого ОСОБА_14 був відрахований за пропуски занять без поважних причин ,характеризується негативно/т.4а.с.167 /.

Згідно з висновком ЛКК підсудний ОСОБА_14Г здоровий , працездатний , перебуває на обліку у лікаря психіатра , примусового лікування від хронічного алкоголізму та наркоманії не потребує.(т.4 а.с172).

Згідно з висновком амбулаторної судово - психіатричної експертизи ОСОБА_14Г, будь-яким психічним захворюванням не страждає, в період часу, що відносить до інкримінованих йому діянь міг в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, під дію п.п.2,3 ст.ст.19, 20 КК України не підпадає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує і може предстати перед слідством та судом, на момент експертизи не виявляє розладу в сфері свідомості , пам»яті , уваги , сприйняття . Відсутня психотична симптоматика , емоційно вольові порушення . Аналіз ситуації право порушень вказує на всебічну орієнтованість підекпертного на той період , корисливий і умисний характер його дій з достатнім запам»ятовуванням та в подальшому відтворенням важливих обставин того часу (т.4 а.с.129-132).

З урахування особи підсудного характеру та ступеня суспільної небезпеки скоєних ним злочинів, обставин, що помякшують його , суд вважає, що виправлення підсудного можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення , а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами ..

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності із ст. 81 КПК України.

Судові витрати за проведення товарознавчих експертиз в сумі 780 грн 00 коп відповідно до ст.93 КК України мають бути покладені на ОСОБА_14

При вирішенні питань , що пов»язані з роз»язанням цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_13, суд зважає на те , що майнова і моральна шкода потерпілим заподіяна злочинами ,що вчинив підсудний ОСОБА_14 , а тому саме він повинен нести за це цивільно правову відповідальність. Суд вважає вищезазначені позови в частині майнової шкоди обґрунтованими і підлягаючими до задоволення в повному обсязі , на користь ОСОБА_9 підлягає стягненню майнова шкода, завдана злочином в сумі 1574 грн (т.4 а.с.241); на користь ОСОБА_51 підлягає стягненню майнова шкода, завдана злочином в сумі 597 грн (т.4 а.с.266);на користь ОСОБА_46 підлягає стягненню майнова шкода, завдана злочином в сумі 906грн (т.5а.с.46), на користь ОСОБА_13 підлягає стягненню майнова шкода, завдана злочином в сумі 1800 грн . (т.4 а.с.27-271).Позовні вимоги ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн підлягають частковому задоволенню з огляду на реальні можливості відповідача ,суд вважає ,що ця сума має бути визначена в сумі 500грн (т.4 а.с.27-271).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_14 визнати винним в скоєнні злочинів , передбачених ч.1,ч.2 ст. 190, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання :

- за ч.1 ст. 190 КК України - 50 годин громадських робіт ;

- за ч.2 ст .190 КК України - 1 рік позбавлення волі ;

- за ч.2 ст . 186 КК України - 4 роки позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_14 покарання у виді - 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_14 відраховувати з 28.09.2009 р.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_14 залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області витрати, повязані з проведенням товарознавчих експертиз у сумі 780 грн.(т.1а.с.44,155, 239; т.2 а.с.27,103,144,183,222;т.3 а.с.32, 218).

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду, завдану злочином в сумі 1574 грн (т.4 а.с.241).

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_51 майнову шкоду, завдану злочином в сумі 597 грн (т.4 а.с.266).

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_46 майнову шкоду завдану злочином в сумі 906 грн (т.5.а.с.46).

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_13 майнову шкоду, завдану злочином в сумі 1800 грн та моральну шкоду в сумі 500 грн (т.4 а.с.27-271).

Речові докази по справі : копії бланків прийому мобільних телефонів , бланк прийому мобільного телефону , копії сторінок журналів по прийому мобільних телефонів залишити при справі (т.1а.с25,т.1а.с.149,т.1а.с.193, т.2 а.с. 43, т.3 а.с.50); мобільний телефон «Нокіа 5300» передати ОСОБА_4, як йому належний (т.1 а.с. 242 ); мобільний телефон «ОСОБА_44 К- 800» передати ОСОБА_17, як йому належний (т.3 а.с. 131 ).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області засудженим протягом 15 днів з моменту вручення йому копії вироку , іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення .

Суддя підпис ОСОБА_73

З оригіналом вірно.

Суддя Т.О.Куц