Зборівський районний суд Тернопільської області
ВИРОК

Іменем України справа № 1-29/10

30 березня 2010 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Снігурського В. В.

при секретарі Куриляк О. Г.,

з участю прокурора Гулкевича Ю. Д.,

підсудного ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженець та житель міста Зборова, проживає на ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Зборові Тернопільської області, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, військовозобов"язаний, раніше не судимий, -

обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

підсудний ОСОБА_1 14 січня 2010 року, близько 18 години, на вулиці Б.Хмельницького в місті Зборові, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_2 мобільний телефон марки «NOKIA» 5200, залишкова вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи може становити 840,00 гривень, в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв»язку «Діджус» вартістю 25 гривень із залишком грошей на рахунку в сумі 7 гривень, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 872 гривні.

Допитаний підсудний ОСОБА_1 надав показання про те, що 14 січня 2010 року біля 18 години він, на вулиці Б.Хмельницького у місті Зборові, біля підїзду будинку в якому проживає стояв зі своїм знайомим ОСОБА_3 До них підійшов його знайомий ОСОБА_2, житель м.Зборова та почав з ними розмовляти.Потім вони зайшли у підїзд будинку. В цей час до ОСОБА_2 на мобільний телефон подзвонили. ОСОБА_2 мав мобільний телефон NoKia 5200 білого кольору. Йому, ОСОБА_1, цей телефон сподобався. Підійшовши до ОСОБА_2, він сказав, щоб той віддав свій телефон, однак ОСОБА_2 на це не погодився. Тоді він ривком забрав телефон з руки ОСОБА_2, не застосовуючи при цьому сили до самого ОСОБА_2. Після цього він відійшов від потерпілого на відстань близько одного метра і поклав телефон собі у кишеню штанів. ОСОБА_2 почав просити, щоб він повернув йому мобільний телефон. У відповідь на прохання потерпілого повернути мобільний телефон він виразився в його адресу нецензурною лайкою і прогнав ОСОБА_2 . Його товариш ОСОБА_3 увесь цей час стояв поблизу і усе бачив, однак в їхню суперечку не встрявав. Згодом він разом із ОСОБА_3 пішли до нього додому.

15 січня 2010 року ОСОБА_2 прийшов до нього додому і просив, щоб він повернув йому мобільний телефон, але він вигнав його зі свого підїзду і мобільного телефона не віддав, проте повернув ОСОБА_2 сім-карту на рахунку якої було сім гривень. Мобільний телефон ОСОБА_2 він хотів залишити собі для власного користування,оскільки думав, що ОСОБА_2 в міліцію не звернеться. Але цього ж дня до нього додому прийшли працівники міліції і запросили його в Зборівський РВ УМВСУ, пояснивши, що ОСОБА_2 звернувся в міліцію із заявою з приводу викрадення його мобільного телефону. Під час огляду в лівій кишені його куртки працівники міліції виявили мобільний телефон марки NOKIA 5200, який вилучили.

Свою вину у виненому ОСОБА_1 визнав повністю, у вчиненому розкаявся.

Докази, зібрані в ході досудового слідства не досліджувалися під час судового розгляду на підставі ст.299 КПК України, оскільки показання підсудного ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи, він не заперечував та не оспорював фактичних обставин та вартості викраденого майна.

Таким чином суд приходить до висновку, що вина підсудного є доведеною.

Підходячи до кваліфікації дій підсудного, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні виду покарання підсудному ОСОБА_1 суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він раніше не судимий (а.с.49), по місцю проживання характеризується позитивно (а.с.50), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с.52).

Враховуючи, крім вказаного вище, щире розкаяння підсудного у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, те, що викрадене потерпілому повернуто (а.с.126), суд вважає, що підсудному слід призначити покарання у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 322-325 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 грн.

Речовий доказ- мобільний телефон марки NOKIA 5200 повернути потерпілому ОСОБА_2 після вступу вироку в законну силу.

Судові витрати в сумі 300 грн. 48 копійок за проведення товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області на р/р 215, код 24524727,банк одержувача: ГУ УДК в Тернопільській обл.,МФО 838012, призначення платежу: «за проведення товарознавчої експертизи №6-52/10 від 26 січня 2010 року».

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області на протязі 15 діб через Зборівський районний суд.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_4