Справа № 462/4667/15-к
У Х В А Л А
10 липня 2015 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України в Львівській області ОСОБА_6 від 18.06.2015 року про закриття кримінального провадження №002779,

встановив:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду зі скаргою, в якій просять скасувати постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України в Львівській області ОСОБА_6 від 18.06.2015 року про закриття кримінального провадження №002779 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Свою скаргу мотивують тим, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій і не встановлено обставин справи. В результаті цього слідчий зробила невірні висновки про те, що в даному випадку складу злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, немає, оскільки це не відповідає фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скаргу підтримали, покликаючись на мотиви такої, яку просять задовольнити.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилися, що згідно ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи скаржників, дослідивши скаргу і матеріали, долучені до неї, а також матеріали кримінального провадження №002779, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга обґрунтована та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №002779, 22.08.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесеного відомості про те, що із Залізничного ВДВС Львівського МУЮ надійшли матеріали про невиконання рішення суду ОСОБА_7 в частині непогашення заборгованості перед ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч.1 ст.382 КК України.

Постановою слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області 26.08.2014 року дане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 30.10.2014 року вказану постанову про закриття кримінального провадження скасовано з тих підстав, що така постанова винесена слідчим передчасно та без належної перевірки усіх даних, які можуть вказувати на наявність ознак кримінального правопорушення.

18.06.2015 року слідчий знову винесла постанову про закриття кримінального провадження №002779 у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З аналізу ч.1 ст.223 КПК України слідує, що значення слідчих (розшукових) дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси основним засобом дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 18.06.2015 року, в такій констатовано, що надійшла заява від Залізничного ВСВС Львівського МУЮ з приводу невиконання рішення суду ОСОБА_7 .. Надалі слідчий вказує, що 26.08.2014 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка 30.10.2014 року скасована слідчим суддею, який вказав на необхідність проведення допитів стягувачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вказано про те, що під час допитів стягувачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 було встановлено, що останні відмовляються від стягнення з ОСОБА_7 боргу з його доходу. З отриманої відповіді Залізничного ВСВС Львівського МУЮ і матеріалів виконавчого провадження вбачається, що за боржником ОСОБА_7 не зареєстровано рухомого та нерухомого майна, непроведення стягнення пояснюється відмовою стягувачів від стягнення боргу із доходів боржника. На підставі наведеного слідчий прийшла до висновку, що оскільки ОСОБА_7 не ухиляється від виконання судового рішення, про що зазначив під час допиту, то в його діяннях відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

В постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначила п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обовязкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.

Слідчий покликається, як було вказано, на допит представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 , проте на виконання ухвали слідчого судді від 30.10.2014 року не допитано безпосередньо ОСОБА_3 щодо обставин, які йому особисто відомі.

Між тим, даючи оцінку показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 , слідчий вказує лише частину їх показань про те, що стягувачі відмовляються від стягнення з ОСОБА_7 боргу з його доходу, проте не з`ясовує причину відмови від стягнення саме з доходу боржника, залишає поза увагою покликання стягувачів на те, що боржник, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, подав заяву про відтермінування ним сплати боргу до 10.04.2014 року та до цієї дати відчужив належне йому майно частину будинку і земельну ділянку, і вже після цього скерував заяву з проханням стягувати борг з його доходів.

Таким чином, слідчий не дала належної правової оцінки цій частині показань, що є недопустимим, до того ж про такі обставини і необхідність їх перевірки стягувачі повідомляли в численних заявах і скаргах, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відтак, слідчий не встановила обставини виконання судового рішення, які передували поданню ОСОБА_7 у ВДВС заяви від 18.07.2014 року про стягнення боргу перед ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з його доходів, були взяті до уваги лише актуальні на час розслідування дані про відсутність майна у боржника, проте не досліджено і не дано відповідної оцінки тому, що належне ОСОБА_7 майно було відчужене після відкриття виконавчого провадження і отримання боржником постанови про це, обставини відчуження майна, не встановлено чи пов`язане подання заяви про відтермінування сплати боргу із відчуженням майна.

Також встановлено, що допит ОСОБА_7 проведено формально і поверхнево, оскільки в результаті проведення такого повною мірою не отримано показання, які мають значення для кримінального провадження, зокрема, про звернення до ВДВС із заявою про відтермінування сплати боргу, мотивів її подання, чим було зумовлене відтермінування саме до 10.04.2014 року, а не до іншої дати, про відчуження майна і його причини.

Слідчий під час досудового розслідування обмежилася допитом лише вказаних осіб, не розширила шляхом проведення слідчих /розшукових/ дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, не зібрала і не оцінила додаткових письмових доказів.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий прийшла до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, нею не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим ОСОБА_6 досудового розслідування у кримінальному провадженні №002779, а саме, нею не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то постанова від 18.06.2015 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 93, 94, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України в Львівській області ОСОБА_6 від 18.06.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2014 року за № 0001315 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1