Примірник № ___
Справа № п 1-кс/317/73/2013
УХВАЛА

м. Запоріжжя 20 березня 2013 р.

Слідчій суддя Запорізького районного суду Запорізької області Громова І.Б., розглянувши клопотання слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1, яке погоджено з прокурором прокуратури Запорізького району ОСОБА_2 Є.М., та надійшло до суду 20 березня 2013 року о 12 годині 10 хвилин, на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000260 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2012 року,

Про тимчасовий доступ до речей

ВСТАНОВИВ:

З клопотанням про тимчасовий доступ до речей до Запорізького районного суду звернувся слідчій СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1. В клопотанні зазначив наступне:

Згідно з витягом з кримінального провадження в ЄРДР внесені відомості за №0000260 13 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

В своєму клопотанні слідчий зазначив, що до міліції звернулася ОСОБА_3 повідомивши, що в період часу з вересня 2008 року до середини 2009 року, невстановлена особа, знаходячись в с.Федорівка Запорізького району Запорізької області шляхом обману заволоділа грошима, що їй належать у сумі 293400 гривень.

Слідчим викладені обставини справи, про наявність у ОСОБА_4 земельної ділянки, яку вона бажала продати в 2008 році. ОСОБА_3 для здійснення договору купівлі-продажу передала їй 5000 доларів, а ОСОБА_4 стосовно цього написала власноруч розписку. Через деякий час в якості передплати по вказаному договору ОСОБА_3 придбала автомобілі ОСОБА_4, про що та написала розписки. Також ОСОБА_4 для виготовлення технічної документації на земельну ділянки отримала від ОСОБА_3 гроші у суму 3000 доларів, але розписку ОСОБА_4 не писала. На сьогоднішній день ОСОБА_4 своїх зобов*язань не виконала, але забажала повного розрахунку за земельну ділянку, на що ОСОБА_3 не погодилася. А оскільки станом на 17.12.2012 року ОСОБА_4 є єдиним засновником та членом фермерського господарства Вперед та заволоділа шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_3, слідчий вважає, що необхідно надати дозвіл тимчасовий доступ до власноруч виконаних та підписаних ОСОБА_4 розписок які знаходяться за місцем мешкання ОСОБА_3 з метою подальшого вилучення, проведення судової почеркознавчої експертизи, детального огляду та залучення до кримінального провадження в якості речових доказів.

Суддя, вивчивши матеріали клопотання вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі можливості ознайомитися з ними, зробити копії, та у разі прийняття відповідного рішення вилучити речі та документи.

В клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв*язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність; речі та документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі та документи перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; зазначення речей та документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах та документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів.

Згідно ч.1 ст.163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи.

З матеріалів, доданих до клопотання видно, що ОСОБА_3 надала розписки, про які йдеться мова в клопотанні слідчого саме слідчому, який зробив з них копії, що завірив печаткою чергової частини районного відділку.

Слідчим жодним чином не виконані вимоги ст.160 КПК України, не надана правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність; мета з якою планується отримати тимчасовий доступ до речей та документів; підстави вважати, що речі та документи перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, а вона не надає їд добровільно; зазначення речей та документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах та документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів.

Відповідно до вимог ст.99 КПК України сторона кримінального провадження, потерпілий, зобов*язані надати суду оригінали документа. Сторона зобов*язана надати іншій стороні можливість оглянути або скопіювати оригінал документів. З матеріалів клопотання зрозуміло, що ОСОБА_3 надала слідчому оригінали документів, з яких він зробив копії Речовий доказ або документ, наданий добровільно, зберігається у сторони кримінального провадження.

Речовий доказ отриманий слідчим, оглядається, фотографується та докладно описується в протоколі огляду. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження.

Яким саме чином надавати доступ до речей та документів з наступним вилученням, якщо потерпіла самостійно добровільно надала вказані речі та документи слідчий не зазначає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 99, 159, 160,163-165 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей з яким звернувся слідчий СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1, яке погоджено з прокурором прокуратури Запорізького району ОСОБА_2 відмовити.

Згідно вимог ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя І.Б.Громова