Дата документу Справа № 322/975/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 322/975/15-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/1990/15 ОСОБА_1
Категорія ст. 185 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Чернігівка Запорізької області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 10 квітня 2015 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін особисте зобов`язання.

Ухвалено зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення тривалістю 30 днів. Початок строку тримання під вартою обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ..

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію його дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого. Просить врахувати наявність у нього місця роботи, нареченої, зміну обстановки і втрату ним небезпечності для суспільства, відсутність претензій з боку потерпілого і призначити йому більш м`яке покарання.

Згідно з вироком суду, 03 липня 2015 року близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне виркадення чужого майна, прийшов на неогороджену територію котельні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 звідки таємно, діючи повторно, з корисливх мотивів скоїв крадіжку металевого люку з цистерни зберігання паливно-мастильних матеріалів, який належить Новомиколаївському селищному комунальному підприємству «Варта», чим спричинив вказаному підприємству матеріальний збиток на суму 240,00 грн..

Крім цього, 18 липня 2015 року, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_6 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, прийшов на неогороджену територію котельні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, діючи повторно, з корисливих мотивів скоїв крадіжку металевого люку з цистерни зберігання паливно-мастильних матеріалів, який належить Новомиколаївському селищному комунальному підприємству «Варта», чим спричинив вказаному підприємству матеріальний збиток на суму 240,00грн..

Заслухавши доповідь судді, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обгрунтованість вироку суду, відсутність підстав для призначення іншого покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_6 протягом досудового розслідування та в судовому засіданні повністю визнавав себе винним у скоєнні злочину за обставин зазначених у вироку суду, у зв`язку з чим, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні зі згоди підсудного та інших учасників судового процесу, суд з`ясувавши, добровільність позиції обвинуваченого та учасників судового провадження, правильність розуміння ними змісту вказаних обставин, обмежився лише допитом обвинуваченого, в ході якого він визнав себе винним в повному обсязі та дослідженням обставин, які характеризують особу підсудного.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, правильність кваліфікації його дій і призначене обвинуваченому покарання, в апеляції не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, колегія суддів переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги обвинуваченого, тобто в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий і посередньо характеризується за місцем проживання.

Призначене покарання відповідає меті призначення покарання, передбаченій ст. 50 КК України і за своїм видом та розміром є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, в період відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком. Дана обставина свідчить про порушення обвинуваченим умов відбування покарання і згідно з вимогами ч.3 ст. 78 КК України, є підставою для призначення йому покарання на підставі ст. 71,72 КК України.

Вказані положення закону були належним чином враховані судом при призначенні ОСОБА_6 покарання. Колегія суддів погоджується з думкою суду про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_6 лише в умовах ізоляції від суспільства і не вбачає підстав для призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення особою в період іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням. В таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Таким чином, призначення ОСОБА_6 іншого, більш м`якого покарання, або звільнення його від відбування покарання з випробуванням суперечитиме вимогам ст. 71 КК України, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2015 року, яким ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4