В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.09.2015 Справа №607/10682/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новотроїцьке Благовіщинського району Амурської області РФ, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1). 23 липня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.162, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.1 ст.70 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 14 серпня 2012 року від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 8 місяців 23 дні на підставі постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2012 року;

2). 14 травня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України на 1 рік 10 місяців позбавлення волі;

3). 05 листопада 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого 13 червня 2014 року від відбування призначеного за вказаним вироком покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» згідно постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 05 червня 2014 року;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 28 січня 2015 року близько 02 год. 30 хв. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував на площадці поблизу сервісного центру та автомийки «Кархер», що в м.Тернополі по вул.Б.Хмельникого, 2а вул.Майдан Привокзальний, 2а, під час розмови із потерпілим ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна останнього, реалізовуючи який обвинувачений, тоді ж і в тому ж місці, словесно погрожуючи наведеному потерпілому застосуванням насильства, яке не було небезпечним для його життя чи здоров`я, повторно, з корисливих мотивів, відкрито викрав у нього чоловічу куртку чорного кольору із написом «ДжіЕнДжі Бутікс», вартістю 292, 5 грн., в кишені якої знаходився мобільний телефон торгової марки «Донод», вартістю 279, 2 грн. та паспорт громадянина України ОСОБА_5 , який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 571, 7 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю щиро розкаявся та пояснив, що він, перебуваючи 28 січня 2015 року близько 02 год. 30 хв. на площадці поблизу сервісного центру та автомийки «Кархер», що в м.Тернополі по вул.Б.Хмельникого, 2а вул.Майдан Привокзальний, 2а, вів розмову із потерпілим ОСОБА_5 з приводу повернення його, обвинуваченого, знайому речей, до незаконного заволодіння якими, на думку обвинуваченого, нібито мав відношення потерпілий. Так, у ході наведеної розмови він, ОСОБА_3 , маючи на меті відкрито незаконно заволодіти речами потерпілого, наказав віддати йому куртку останнього, словесно погрожуючи при цьому фізичною розправою у разі відмови, на що потерпілий, виконуючи вказане, надав йому, обвинуваченому свою чоловічу куртку чорного кольору, в кишені якої знаходився мобільний телефон торгової марки «Донод» та паспорт громадянина України ОСОБА_5 . Після наведених подій він, обвинувачений, з місця вчинення даного кримінального правопорушення пішов у своїх справах із знайомими, повернувши на наступний день всі викрадені ним, ОСОБА_3 , речі ОСОБА_5 через їхнього спільного знайомого ОСОБА_7 . Про вчинене він, обвинувачений, на даний час, сильно шкодує.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, його винуватість у вчиненні наведеного кримінального правопорушення повністю доводиться сукупністю доказів, що були зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду, які були проаналізовані та оцінені судом у судовому засіданні:

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що він 27 січня 2015 року близько 22-23 год. перебував на території залізничного вокзалу ст.Тернопіль, де, зайшовши в заклад громадського харчування «Темп», зустрів там компанію осіб, серед яких був раніше знайомий йому ОСОБА_3 , з якими він, потерпілий, провів близько 1-2 год. Надалі він, потерпілий, вийшовши на вулицю, зустрів там знайомого йому ОСОБА_8 , який мав при собі сумку з речами, належну ОСОБА_9 і яку ОСОБА_8 мав намір повернутим власнику, на що він, потерпілий, повідомив, що знає ОСОБА_9 та поверне йому сумку, забравши останню в ОСОБА_8 . Надалі, приблизно через 2 години, він, потерпілий, знову зустрів ОСОБА_8 , з яким та його знайомою, направились до кімнат відпочинку, що знаходяться на території залізничного вокзалу ст.Тернопіль. Близько 01 год. 30 хв. до них у кімнату зайшли ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , де обвинувачений почав виясняти питання з приводу сумки ОСОБА_9 та речей, які з неї пропали, наказавши йому, ОСОБА_5 , вийти з ним на вулицю, що він, потерпілий і зробив, одягнувши чорну зимову куртку, в кишені якої були мобільний телефон марки «Донод», а також паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 . Перебуваючи на вулиці поблизу входу до кімнат відпочинку разом з ОСОБА_3 , там також були присутні і інші особи. Під час їхньої розмови із обвинуваченим, останній в категоричній формі наказав йому, потерпілому, зняти свою чорну зимову куртку та віддати йому, повідомивши, що у разі відмови «він, потерпілий, зараз тут ляже». Побоюючись погроз обвинуваченого він, потерпілий, виконав вимогу останнього, зняв з себе чорну зимову куртку та передав її ОСОБА_3 , повідомивши йому, що він повернув мобільний телефон марки «Донод» та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , на що обвинувачений відповів, що не поверне дані речі, оскільки вони будуть йому потрібні. Після цього, він, потерпілий, направився до кімнати відпочинку, а ОСОБА_3 з іншими особами пішов звідти. Наступного дня він, потерпілий, звернувся в ЛВ на ст.Тернопіль УМВСУ на Львівській залізниці із заявою про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення. Надалі, у ніч з 28 на 29 січня 2015 року на території залізничного вокзалу станції Тернопіль до нього, потерпілого, підійшов ОСОБА_7 , який повернув йому, ОСОБА_5 , його куртку чорного кольору, у кишені якої знаходився мобільний телефон марки «Донод» та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , які ОСОБА_7 повернула дружина ОСОБА_3 ОСОБА_10 ;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що 28 січня 2015 року, коли він перебував на території залізничного вокзалу ст.Тернопіль, де зустрів ОСОБА_5 , від останнього стало відомо про те, що вночі шляхом усних погроз застосуванням фізичного насильства поблизу кімнат відпочинку залізничного вокзалу станції Тернопіль його особистими речами, а саме: курткою чорного кольору, у кишені якої знаходився мобільний телефон та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 незаконно заволодів ОСОБА_3 . Про цю обставину він, свідок, повідомив сестру обвинуваченого ОСОБА_11 , яку того ж дня зустрів на території залізничного вокзалу станції Тернопіль біля приміщення приміських кас та сказав їй, щоб вона передала ОСОБА_3 , щоб той негайно повернув речі потерпілому, оскільки даним фактом вже цікавиться міліція та у нього можуть виникнути проблеми. У ніч з 28 на 29 січня 2015 року він, свідок, перебував у закладі громадського харчування «Темп», що знаходиться поблизу залізничного вокзалу ст.Тернопіль, куди заглянула дружина ОСОБА_3 ОСОБА_10 та попросила його, свідка, вийти на вулицю, де передала йому сумку з курткою та іншими речами потерпілого, які просила повернути останньому, що він, свідок, тоді ж і зробив;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні повідомила аналогічне, що і потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_7 ;

- показаннями допитаної під час судового розгляду свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що 27 січня 2015 року о 20 год. 00 хв. вона разом з ОСОБА_13 заступили на чергування у кімнати відпочинку залізничного вокзалу ст.Тернопіль, де 28 січня 2015 року в 01 год. 11 хв. до них у кімнату чергових працівників підійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 з проханням дозволити їм переночувати у одній з кімнат відпочинку, на що вона, ОСОБА_12 , роз`яснила їм правила поселення та поведінки в кімнатах відпочинку, поселивши даних відвідувачів. Близько 02 год. 00 хв. 28 січня 2015 року в кімнату чергових зайшли ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ще один чоловік, з усними претензіями про те, що у одній з кімнат відпочинку знаходяться особи, які викрали дорожню сумку з речами. Після цього, ОСОБА_13 скерувала вищезазначених трьох осіб у кімнату №8, де відпочивали ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 . Через деякий час по цьому, вона, свідок, зі своєю напарницею ОСОБА_13 зайшли у кімнату №8 з метою подивитись, що там відбувається. У кімнаті вона свідок, побачила, що ОСОБА_5 спав на ліжку з правої сторони кімнати, а з лівої на другому ліжку лежала ОСОБА_14 та біля неї сидів ОСОБА_8 . На столі знаходилась дорожня сумка, яку шукали відвідувачі. Побачивши, що у кімнаті нічого протиправного не відбувається, вона свідок, зі своєю колегою вийшли з кімнати, а за ними вийшла ОСОБА_10 яка показала квитанції з ломбарду на здані туди мобільний телефон та диктофон. Надалі ОСОБА_3 його знайомий розбудили потерпілого і тоді обвинувачений наказав ОСОБА_8 вийти на вулицю поговорити, однак той проігнорував цю вимогу. У зв`язку з цим, обвинувачений звернувся до потерпілого з вимогою вийти на вулицю поговорити, на що той погодився. Виходячи на вулицю ОСОБА_5 був одягнутий у чорну зимову куртку, однак, коли через 15-20 хв. він повернувся в приміщення кімнат відпочинку, то куртки на ньому вже не було. На запитання ОСОБА_13 до нього, що трапилось і де його куртка, останній відповів що у нього забрали куртку хлопці, які заходили перед цим у кімнату №8, а в куртці знаходився його паспорт. Надалі, потерпілий разом зі своїми знайомими, які попередньо поселились, залишились ночувати у кімнаті №8;

-аналогічними до показань свідка ОСОБА_12 , показаннями допитаної під час судового розгляду свідка ОСОБА_13 ;

-висновком судової товарознавчої експертизи №112 від 10 лютого 2015 року, відповідно до якого ринкова вартість представленого на експертизу мобільного телефону торгової марки «Донод», моделі «Д801» станом на 28 січня 2015 року становить 279, 2 грн.;

(а.м.к.п. 44-48)

-висновком судової товарознавчої експертизи №113 від 11 лютого 2015 року, відповідно до якого ринкова вартість куртки чорного кольору із написом «ДжіЕнДжі Бутікс» станом на 28 січня 2015 року становить 292, 5 грн.

(а.м.к.п. 49-53)

Зважаючи на наведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, особу винного, який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, однак за місцем проживання характеризуються позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченими вини та повне добровільне повне добровільне усунення заподіяної злочином шкоди.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі на певний строк.

Водночас, з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, даних про його особу, з урахуванням думки потерпілого, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити даного обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п.п. 2-4 ст.76 КК України обов`язки, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз №112 від 10 лютого 2015 року та №113 від 11 лютого 2015 року, вартість яких в сумах по 393, 12 грн. за кожну слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави з відповідними призначеннями платежів.

При цьому, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: чоловічу куртку чорного кольору із написом «ДжіЕнДжі Бутікс», мобільний телефон торгової марки «Донод» та паспорт громадянина України ОСОБА_5 , які повернуто потерпілому необхідно залишити у розпорядженні останнього.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових товарознавчих експертиз №112 від 10 лютого 2015 року та №113 від 11 лютого 2015 року, в сумах по 393, 12 грн. за кожну, в користь держави з відповідними призначеннями платежів.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: чоловічу куртку чорного кольору із написом «ДжіЕнДжі Бутікс», мобільний телефон торгової марки «Донод» та паспорт громадянина України ОСОБА_5 , які повернуто потерпілому залишити у розпорядженні останнього.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді

Головуючий ОСОБА_1