Справа 127/7847/13-к
Провадження 1-кп/127/253/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі :

головуючого судді Каленяка Р.А.,

при секретарі Табачук В.О.,

з участю:

прокурора Охоти Р.І.,

адвоката ОСОБА_1,

законного представника ОСОБА_2,

особи стосовно якої розглядається подання ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці клопотання адвоката ОСОБА_1 про визнання висновку експерта №25 від 10.01.2013 року недопустимим доказом по справі та призначення повторної судово-медичної експертизи по клопотанню про застосування до ОСОБА_3, примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000105 від 31.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться клопотання про застосування до ОСОБА_3, примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000105 від 31.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про визнання висновку експерта №25 від 10.01.2013 року недопустимим доказом по справі та призначення повторної судово-медичної експертизи ОСОБА_3, посилаючись на те, що в дослідницькій частині та у підсумках вказаного висновку вказано: «будь-яких видимих тілесних ушкоджень не виявлено». Проте в судовому засіданні ОСОБА_3 повідомляв, що ніхто не проводив йому ніякого судово-медичного обстеження, коли побачили його покусані клопами руки.

Таким чином висновок експерта №25 від 10.01.2013 року є недопустимим доказом по справі, а тому не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень.

При призначення повторної судово-медичної експертизи на вирішення експертів поставити наступні запитання:

1. Чи є у ОСОБА_3 на руках ушкодження або їх сліди?

2. Який характер та локалізація ушкоджень?

3. В результаті якого виду травматичної дії могли бути спричинені виявлені ушкодження?

4. Які характеристики мав травмуючий чинник?

5. Який безпосередній механізм заподіяння ушкоджень?

6. Яка давність заподіяння ушкоджень?

7. Який ступінь тяжкості заподіяних ОСОБА_3 тілесних ушкоджень?

8. Чи могли заподіянні ушкодження утворились при обставинах на які посилається ОСОБА_3?

Вислухавши клопотання адвоката ОСОБА_1, думку прокурора, який заперечив проти задоволення клопотання адвоката, посилаючись на відсутність підстав для призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_3, оскільки по справі уже проводилась судово-медична експертиза ОСОБА_3, а проведення повторної експертизи призведе до затягування судового процесу, думку законного представника ОСОБА_2, особи стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_3, які підтримали клопотання адвоката ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що підстав для визнання висновку експерта №25 від 10.01.2013 року недопустимим доказом по справі та призначення повторної судово-медичної експертизи ОСОБА_3 немає.

Оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000105, під час досудового слідства по справі проводилась судово-медична експертиза особи стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_3, при проведенні якої вирішувались питання, поставлені слідчим щодо виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, їх характеру, ступеня тяжкості та причин утворення, давність заподіяння, у результаті якої травмуючої дії могли утворитись виявлені ушкодження, наявність на тілі ОСОБА_3 тілесних ушкодженнь, які характерні для самооборони про, що наявний відповідний висновок судово-медичного експерта, який попереджався в передбаченому законом порядку за ст. 69 КПК України, ст.ст.384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від виконання покладених на нього обов'язків.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_4 пояснив, що понад 11 років він працює судово-медичним експертом відділу експертиз Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи. В приміщенні відділу судово-медичної експертизи експертом проводилась судово-медична експертиза ОСОБА_3, початок експертизи відбувався 04.01.2013 року, а закінчилась 10.01.2013 року , під час проведення експертизи було встановлено, що ОСОБА_3 в період часу з 23.00 год. 30.12.2012 року до 11.05 год. 04.01.2013 року будь-яких видимих тілесних ушкоджень не отримував. Огляд ОСОБА_3 проводився ретельно, належним чином та з дотриманням вимог законів, після чого був складений висновок експертизи. Експерт ОСОБА_4 спростував доводи ОСОБА_3 про те, що його начебто оглядали неналежним чином, так як огляд проводився всієї тіло будови ОСОБА_3. Під час проведення огляду була присутня медична сестра ОСОБА_5 , реєстратор, представники конвою та експерт ОСОБА_6. Висновок №25 від 03.01.2013 року є правдивим та законним.

Експерт ОСОБА_6 в судовому засіданні дав аналогічні покази.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст. 242, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_1 про визнання висновку експерта №25 від 10.01.2013 року недопустимим доказом по справі та призначення повторної судово-медичної експертизи ОСОБА_3 по клопотанню про застосування до ОСОБА_3, примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000105 від 31.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: