Справа № 473/3808/15-к
ВИРОК
іменем України
"30" вересня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді -- ОСОБА_1 ,

при секретарі -- ОСОБА_2 ,

з участю прокурора -- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0002232 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, співмешкаючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 1) 04.12.2013 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст.309, ч. 2 ст. 310 КК України до 3 років, 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки; 2) 10.07.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.

-в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 10.09.2015 року в денний час на присадибній ділянці за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 шляхом зриву кущів коноплі, без мети збуту незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який в подальшому залишив на грунті, таким чином незаконно зберігав за місцем свого мешкання до 14.09.2015 року, тобто до виявлення та вилучення працівниками міліції в ході обшуку його домоволодіння.

14.09.2015 року в період часу з 09 год.15 хв. по 10 год.10 хв., в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , на відкритому грунті присадибній ділянці були виявлені та вилучені 7 кущів рослини коноплі, які містять в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою у перерахунку на висушену речовину 38, 2 гр.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно та особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України.

18.09.2015 р. між прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та громадяном ОСОБА_4 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної Угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 10.07.2015 року і остаточно призначити 3 роки, 8 місяців позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В силу положень ст. 469 КПК України, укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-якій момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Сторони в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро кається, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на обліку у нарколога, у психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий, має суспільний інтерес в забезпечені швидкого судового провадження.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 18.09.2015 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.07.2015 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання з 14.09.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи 460 грн. 8 0 коп.

Речові докази, які зберігається в кімнаті речових доказів Вознесенського МВ УМВС Миколаївської області -- знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1