Справа №490/8319/14-к 17.07.2014 17.07.2014 17.07.2014
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/206/14 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: продовження запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2014 року м. Миколаїв

Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_3

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_5

за участю

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003724 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.07.2014 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Совєтського району АР Крим, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 29.04.2011 року Совєтським райсудом АР Крим за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 296, ч. 3 т. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК україни до покарання у виді позбавленя волі строком на 4 роки (03.07.2014 року Арбузинським райсуом Миколаївської області звільнений від подальшго відбування покарання на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році»), проживаючого АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.09.2014 року.

В С Т А Н О В И В:

З наданих матеріалів та ухвали суду вбачається, що 04.07.2014 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0003724 згідно якого 04.07.2014 року, близько 19 години 40 хвилини, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , знаходячись біля кафе «Классик», розташованого на перехресті вулиць Потьомкінської та Обсерваторної в м. Миколаєві, з метою заволодіння чужим майном, вчинив напад на потерпілого ОСОБА_10 , у ході якого завдав потерпілому ОСОБА_10 декілька ударів руками та ногами, а потім заволодів його мобільним телефоном Нокіа з сім-картою МТС та сумкою чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 200 грн.

Вказані вище дії стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КК України як розбій.

7 липня 2014 року, слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначаючи, що оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, є раніше судимим за корисливий злочин, перебуваючи на волі може переховуватись від від органів досудового розслідування та суду та вчиняти аналогічні кримінальні порушення.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Слідчий суддя прийшов до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою йому обрана безпідставно, його провина в скоєні злочину за вказаними ознаками злочину, не доведена. Вважає, що він вчинив злочин за ст.ст.185 ч.2, 296 ч.1 КК України.

Посилається на той факт, що за час перебування в Миколаєві він знайшов квартиру, працює, на потерпілого впливати не збирається, переховуватись від слідства і суду та вчиняти аналогічні злочини не буде, оскільки його було звільнено від відбування покарання за амністією з позитивною харатеристикою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від органів слідства або суду чи перешкоджати кримінальному провадженню у інший спосіб.

Як свідчить ст. 178 та ч.1 ст. 194 КПК України слідчий суддя, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини та встановити, чи доводять надані прокурором докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні. Враховуються також тяжкість вчиненого злочину, вік особи, стан здоров`я і майновий стан її, міцність соціальних зв`язків особи за місцем проживання в тому числі наявність у нього родини й утриманців, наявність судимостей, а також інших обставин, що її характеризують.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України якщо, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є обгрунтовною, оскільки це підтверджується на підставі сукупності доказів, здобутих в процесі розслідування кримінального провадження.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що надані суду докази доводять, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, а тому існує ризик, передбачений п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що є підставою для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 в виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам; продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Крім того, підозрюваний зареєстрований та проживає в АР, Крим Совєтський район, с. Дмитрівка. На даний час знаходиться в м. Миколаєві, постійного місця проживання немає, на даний час не працює, медичні документи які б свідчили про заборону утримання підозрюваного в СІЗО відсутні, а тому суд приходить до висновку, що прокурор довів обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, про недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеного вище ризику.

Істотних порушень норм КПК України, які б потягли скасування ухвали слідчого судді, під час розгляду даної справи не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про задоволення клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для задоволення вимог підозрюваного, немає.

Керуючись ст. 407, 422 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.07.2014 року, якою обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

судді: