16.07.2015 Справа №607/8300/15-к
В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали подану скаргу з мотивів наведених у ній, доповнивши її та просять скаргу задовольнити.
Слідчий в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 заперечив щодо доводів потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вважає оскаржувану постанову законною та не вбачає підстав для її скасування.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Всупереч вищеперерахованим нормам Закону, постанова слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 30 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000003 від 25 лютого 2013 року є не вмотивованою тому підлягає скасуванню.

Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що на виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2008 року видано наказ від 15 квітня 2008 року № 138 «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Мелвіс». Як вбачається із світлокопії зазначеного наказу (т. 1 а.к.п. 94) він винесений в.о. начальника ДПІ в Гусятинському районі ОСОБА_7 , однак, відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2008 року (т.2 а.к.п. 159) дозвіл на проведення позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ «Мелвіс» надано працівникам Державної податкової адміністрації в Тернопільській області. Саме ж доручення в.о. голови ДПА в Тернопільській області ОСОБА_8 . Надала щодо проведення повторної документальної перевірки ТОВ «Мелвіс» датоване лише 22 квітня 2008 року (т.2 а.к.п. 131).

Крім цього, як вбачається із оскаржуваної постанови, робоча група виїжджала для проведення перевірки за місцезнаходженням ТОВ «Мелвіс», однак виявила відсутність директора та головного бухгалтера вказаного товариства. Всупереч цьому, ОСОБА_9 , під час її допиту в якості свідка 18 вересня 2014 року (т.5 а.с. 172) вказала, що участі в проведенні перевірки, на підставі якої складено акт про результати позапланової документальної перевірки ТОВ «Мелвіс» № 286/23-21135193 від 13 травня 2008 року вона не брала, а своїм підписом у вказаному акті засвідчила лише дані, що стосувалися проведеної в березні інвентаризації. ОСОБА_10 , під час її допиту в якості свідка 19 вересня 2014 року (т.5 а.к.п. 180) також зазначила, що доцільності в проведенні повторної перевірки ТОВ «Мелвіс» не було, оскільки при перевірці в квітні травні 2008 року повинні були досліджуватися ті ж самі питання що і в лютому березні 2008 року.

Допитаний 27 лютого 2014 року начальник управління правової роботи ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_11 (т. 5 а.к.п. 78) вказав, що в акті позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мелвіс» № 286/23-21135193 від 13 травня 2008 року відсутні посилання на висновки зроблені при проведені перевірки 17 березня 2008 року. В ході проведення перевірки контролюючий орган вправі використовувати отриману в законний спосіб податкову інформацію.

Цим твердженням слідчий в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 не надав юридичної оцінки та не спростував їх належними та допустимими доказами, а лише формально зазначив, що свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 показали, що при складанні акта перевірки від 13 травня 2008 року бралися до уваги дані, отримані при проведенні перевірки ТОВ «Мелвіс» 17 березня 2008 року.

ОСОБА_7 , який видав наказ від 15 квітня 2008 року № 138 «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Мелвіс» під час досудового слідства у кримінальному провадженні №0000003 від 25 лютого 2013 року не допитувався. Світлокопія протоколу допиту ОСОБА_7 від 01 червня 2013 року (т. 2 а.к.п. 105) не може бути визнана доказом у кримінальному провадженні.

Не надано правової оцінки слідчим в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 і іншим доказам у кримінальному провадженні №0000003 від 25 лютого 2013 року.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 05 листопада 2013 року (т. 2 а.к.п. 45) останній повідомив, що до постанов про притягнення ОСОБА_3 як обвинуваченого, які він виніс 25 квітня 2008 року та 26 травня 2008 року, у нього не було офіційних даних про існування фактичної переплати по податках в розмірі 1 млн. 800 тис. гривень. Однак у т. 2 на а.к.п. №140 міститься лист в.о. начальника ДПІ у Гусятинському районі від 09 квітня 2008 року № 3699/19-19, в якому зазначено, що ТОВ «Мелвіс» сплачено податок на прибуток приватних підприємств, згідно податкового повідомлення-рішення № /0 від 26 березня 2008 року в сумі 1000000 гривень.

У т. 5 на а.к.п. № 266 міститься протокол одночасного допиту потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_13 від 04 березня 2015 року. Вказана слідча дія була зупинена о 12 год. 24 хв., однак відомості про закінчення проведення одночасного допиту осіб у матеріалах кримінального провадження №0000003 від 25 лютого 2013 року відсутні.

В оскаржуваній постанові не зазначено чому слідчий взяв до уваги одні докази а відкинув інші, не усунуто розбіжності між показами свідків, потерпілих та письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі, усунути недоліки досудового слідства у кримінальному провадженні №0000003 від 25 лютого 2013 року, виявлені в ході розгляду скарги на постанову про закриття цього кримінального провадження, провести необхідні слідчі дії, а саме: усунути виявленні розбіжності у показах допитаних осіб, шляхом проведення їх одночасного допиту, перевірити інші доводи потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , викладені під час їх допитів та у заявах про вчиненні кримінальні правопорушення, на предмет їх відповідності зібраним у кримінальному провадженні доказам за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 30 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000003 від 25 лютого 2013 року, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.2, 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 375, ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 30 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000003 від 25 лютого 2013 року, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.2, 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 375, ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України - скасувати.

Направити ухвалу до СВ прокуратури Тернопільської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1