Справа № 676/2433/15-к
Провадження № 1-кп/676/196/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_11
захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15
обвинувачених - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10
представника служби у справах дітей Кам`янець-Подільської РДА
- ОСОБА_19 , ОСОБА_20
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, студента ІІ курсу ДПТНЗ КПВПУ № 14, інваліда ІІІ групи захворювання з дитинства, раніше не судимого, ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст.121 КК України,
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого-інваліда ІІІ групи захворювання з дитинства, раніше не судимого, ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків НОМЕР_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст.121 КК України,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньотехнічною освітою, не працюючого, раніше не судимого, ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків НОМЕР_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст.121 КК України,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області, жителя та зареєстрованого по АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків НОМЕР_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст.121 КК України,
Судовим слідством суд
в с т а н о в и в :
Досудовим слідством обвинувачується ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та неповнолітній ОСОБА_10 втому, що вони в період з 01.30 год. по 01.40 год. 11 січня 2015 року діючи з єдиним умислом за попередньою змовою групою осіб, з хуліганських спонукань, направленні на порушення громадського порядку, в нічний час, зайшли на територію господарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих в суспільстві елементарних правил поведінки, добропристойності та моралі, порушуючи право громадян на відпочинок, в нічний час почали безпричинно кидати сніжками по вікнах житлового будинку, підпирати вхідні двері дерев`яними брусками. Продовжуючи свій злочинний умисел на порушення громадського порядку вони ж, в порушення ст. 30 Конституції України, через вхідні двері, шляхом виривання металевої скоби защіпки, якою обладнанні вхідні двері будинку, незаконно без передбаченого на те дозволу власника ОСОБА_9 , який на той час знаходився в кімнаті, проникли в приміщення житлового будинку вказаного господарства, де безпричинно ОСОБА_16 наніс один удар рукою в область тулубу ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синяка в області передньої поверхні грудної клітки, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 спільними діями, безпричинно, не маючи на те, достатніх підстав нанесли руками і ногами удари по тулубу та обличчю ОСОБА_9 , а також близько 5 ударів в плече, 1 удар в правий бік та 1 удар в груди, чим спричинили йому фізичний біль.
Поряд з цим ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_10 , діючи за єдиним умислом на грубе порушення громадського порядку та на спричинення тілесних ушкоджень, спільними діями, безпричинно завдали ОСОБА_21 , не менше 9 ударів по різним частинам тіла, із них не менше чотирьох ударів руками і ногами в обличчя та по ногах, чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді у вигляді двох синяків в області обличчя зліва (ліва щока, скроня, вушна раковина), на зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, близько п`яти ударів в тулуб, внаслідок яких спричинили тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, численних переломів ребер зліва з розривом парієнтальної плеври та легеневої тканини, розриву лівої легені, що привело до розвитку лівобічного гемопневмотораксу, масивного синяка в області лівої бокової поверхні грудної клітки та області лівої черевної стінки крововиливу в м`які тканини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення і стоять в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_21 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в приміщенні Кам?янець-Подільського райвідділу міліції під час подання заяви щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень).
Крім того, продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_10 , діючи з особливою зухвалістю, з метою розваги, принижуючи честь і гідність ОСОБА_9 та ОСОБА_21 , ігноруючи загальноприйняті норми поведінки розірвавши на потерпілому ОСОБА_21 штани, таким чином, оголивши його сідниці, вимагали від потерпілих вступити між собою у статеві зносини, при цьому, в разі відмови погрожували зґвалтувати останніх за допомогою дерев`яної качалки для розкачування тіста, тобто, діяли з винятковим цинізмом, а саме з проявом безсоромності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 частково визнав свою вину в скоєні інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст.121 КК України, та показав, що разом ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 були в барі в с. Думанів, де відпочивали, так як бар закривався ОСОБА_16 запропонував піти до ОСОБА_9 «поприколюватись» та розважитись. Близько 1 год. 11 січня 2015 року вони зайшли на подвір`я ОСОБА_9 , в будинку якого горіло світло, ОСОБА_16 почав стукати у вікно потерпілий запив хто там, після чого вони всі почали стукати у вікна. ОСОБА_16 та ОСОБА_17 дровами підперли вхідні двері до будинку, щоб потерпілий не зміг вийти з будинку коли той намагався вийти на вулицю та з`ясувати причину. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_21 все таки відчинили вхідні двері вони почали кидати в них сніжки, не зважаючи на те, що потерпілі просили їх забиратись геть. ОСОБА_16 запропонував зайти в середину будинку на що вони погодились і ОСОБА_17 силою виривав металеву скобу защіпки вхідних дверей та зайшли в будинок. При вході до кімнати потерпілих ОСОБА_16 наніс один удар кулаком потерпілому ОСОБА_9 , після чого він, ОСОБА_10 також наніс удар ногою останньому від чого той пав на підлогу. ОСОБА_21 сидів на ліжку біля столу, ОСОБА_18 виключив світло, а він підійшов до ОСОБА_9 та наніс йому три удари, дав в плече та один груди. ОСОБА_21 запитав навіщо вони б`ють ОСОБА_9 ,у відповідь на це ОСОБА_16 з ОСОБА_17 підійшли до нього і почали наносити йому удари, ОСОБА_17 знаходився на ліжку і стояв позаду потерпілого. ОСОБА_18 в цей підсвічував їм фонариком з мобільного телефону. Коли ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_16 і запитав - Назар це ти, останній підійшов до потерпілого та наніс йому удар в обличчя від чого той втратив свідомість. Він вибіг на вулицю взяти снігу, що привести до свідомості ОСОБА_9 ОСОБА_21 в цей час лежав на підлозі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 взяли його за руки та штани і поклали на ліжко. Коли виходили з будинку потерпілого ОСОБА_18 вдарив ногою ОСОБА_9 чи ОСОБА_21 точно сказати не може. Заперечує проти того, що примушували потерпілих до статевих зносин між собою, під погрозою застування качалки. Підтверджує той факт, що при виході з будинку ОСОБА_16 вимагав у потерпілих гроші, у ОСОБА_9 2000 доларів США, а у ОСОБА_21 місячну пенсію. Визнає вину в незаконному проникненні до житла потерпілого та вчиненні хуліганства, винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнає, просить суворо не наказувати.
Обвинувачений ОСОБА_18 частково визнав свою вину в скоєні інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст.121 КК України, та показав, що разом ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 були в барі в с. Думанів, де відпочивали,коли вийшли з бару ОСОБА_17 запитав нього куди йдемо, він відповів, що не знає. Після чого всі разом направились до будинку ОСОБА_9 , де ОСОБА_16 почав стукати у вікно, після чого останній разом з ОСОБА_17 поклали палицю та гілку під двері потерпілого. ОСОБА_9 відчинив двері та почав сваритись з ним, щоб вони припинили свої дії. ОСОБА_16 та ОСОБА_10 в цей час кидали в потерпілого сніжки. Коли ОСОБА_9 зайшов в будинок ОСОБА_17 вирвав защіпку і вони зайшли в середину будинку, де був ОСОБА_21 та ОСОБА_9 , який запитав чого вони прийшли і не заходили до хати, на що ОСОБА_16 наніс йому удар кулаком в груди, а ОСОБА_10 добавив йому ударом ногою. Він виключив випадково світло, ОСОБА_21 запитав за що б`ють ОСОБА_9 , ОСОБА_16 підійшов до нього і з ноги наніс удар йому в груди. Коли ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_16 той повернувся до нього та вдарив його, також ОСОБА_9 бив ОСОБА_17 , а ОСОБА_10 бив ОСОБА_21 . ОСОБА_16 за штани підняв з підлоги ОСОБА_21 і в нього порвались штани, ОСОБА_17 в цей час стояв на ліжку. ОСОБА_10 снігом відтирав ОСОБА_9 , який втратив свідомість, а він йому підсвічував. Особисто він вдарив ногою ОСОБА_9 , скільки раз не пам`ятає. Заперечує проти того, що примушували потерпілих до статевих зносин між собою, під погрозою застування качалки, а також нічого не чув про вимагання грошей у потерпілих. Визнає вину в незаконному проникненні до житла потерпілого та вчиненні хуліганства, винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнає, просить суворо не наказувати та призначити покарання менше меншого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 частково визнав свою вину в скоєні інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст.121 КК України, та показав, що разом ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 були в барі в с. Думанів,після чого пішли до ОСОБА_9 , щоб розважитись. ОСОБА_16 почав стукати у вікна, а він взяв корінь дерева та підпер вхідні двері, що потерпілий не мав можливості вийти з будинку. Коли потерпілі вийшли на вулицю почали у них кидати сніжками і вони зайшли до будинку. Він смикнув за вхідні двері силою і вони відчинились після чого вони, ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 зайшли в будинок потерпілого. ОСОБА_9 намагався вийти їм на зустріч, але ОСОБА_16 наніс йому удар кулаком в груди, а ОСОБА_10 в свою чергу наніс потерпілому удар ногою від чого той впав на підлогу. В кімнату він зайшов останнім, світла в кімнаті не було, ОСОБА_9 сидів на ліжку, а ОСОБА_21 дальше на ліжку за столом. Останній ойкав та благав його не бити, він особисто бив ОСОБА_9 наніс йому чотири - п`ять ударів ногою в праву сторону. ОСОБА_9 втратив свідомість і ОСОБА_16 перестав його бити. ОСОБА_10 приніс сніг почав приводити ОСОБА_9 до свідомості. ОСОБА_21 з повз з ліжка на підлогу і ОСОБА_16 за штани підняв його на ліжко, при цьому порвав їх на ньому. Він в цей час знаходився на ліжку стояв позаду ОСОБА_21 , намагався допомогти ОСОБА_16 підняти останнього на ліжко. Заперечує проти того, що примушували потерпілих до статевих зносин між собою, під погрозою застування качалки, а також нічого не чув про вимагання грошей у потерпілих. Визнає вину в незаконному проникненні до житла потерпілого та вчиненні хуліганства, винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнає, просить суворо не наказувати.
Обвинувачений ОСОБА_16 частково визнав свою вину в скоєні інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст.121 КК України, та показав, що разом ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 були в барі в с. Думанів, де відпочивали,коли вийшли з бару ОСОБА_10 запропонував піти до ОСОБА_21 «приколотись». Вони направились до подвір`я ОСОБА_9 і він почав стукати у вікна з початку там, де горіло світло. Бачив через вікно двох людей в будинку, це було близько 1.30 год. ночі. Потерпілі вирішили вийти на вулицю і вони всі разом почали кидати у них сніжками. Коли потерпілі повернулись до будинку він підпер двері палицею, а хтось інший приніс ковіньку та підклав під вхідні двері та продовжили стукати у вікна. Після чого вирішили зайти в будинок, ОСОБА_17 силою шарпнув за вхідні двері вони відчинились і він першим зайшов до будинку, а за ним всі вони. ОСОБА_9 при відчинив двері і почав махати кочергою, щоб вони не заходили до будинку. Він наніс удар кулаком в груди ОСОБА_9 , а ОСОБА_10 наніс останньому удар з ноги в груди від чого той впав. Коли він одночасно з ОСОБА_18 заходив до кімнати, останній вимкнув світло. Через світло з вулиці було видно, як ОСОБА_9 піднявся та сів на ліжко він підійшов до нього і наніс йому 3-5 ударів руками в груди. ОСОБА_10 в цей час наносив удари руками та ногами ОСОБА_21 , який сидів на ліжку. ОСОБА_17 виліз на ліжко до потерпілих і що він робив не бачив. Почув, як ОСОБА_21 ойкав, тому забрав ОСОБА_10 від нього і побачив, як той сповз на підлогу. Він підніс його за штани на ліжко, від чого штани порвались, при цьому наніс йому один удар рукою по нозі. ОСОБА_9 впізнав його та звернувся до нього, у відповідь на дане наніс йому удар кулаком в обличчя від чого той втратив свідомість. ОСОБА_10 приніс снігу та привів до свідомості ОСОБА_9 вони вийшли з будинку та пішли до бару. Особисто він ОСОБА_21 вдарив один раз в ногу, грошей не вимагав, вступати в статеві зносини потерпілих не примушував. Визнає вину в незаконному проникненні до житла потерпілого та вчиненні хуліганства, винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнає, просить суворо не наказувати.
Крім часткового визнання вини обвинуваченими ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296 КК України, та не визнання вини у вчинені злочину, передбаченого, ч.2 ст.121 КК України, їх вина підтверджується показами потерпілих, свідків та зібраними доказами кримінального провадження:
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що 11 січня 2015 року знаходився вдома та дивився телевізор разом з ОСОБА_21 . Близько півночі хтось почав стукати у вікна, він включив світло і намагався вийти на вулицю, але вийти не зміг так вони були підперті з вулиці. Через розбиту шибку він відкинув палицю та вийшов на вулицю і побачив дрова біля дверей, якими вони були підперті. На вулиці побачив четверо хлопців, які почали втікати та кидати в нього сніжками. Він повернувся до будинку та зачинив на засов двері, виключив світло, працював телевізор. ОСОБА_21 попросився залишитись у нього. В цей час почув як шарпнули вхідні двері, а в інші двері до кімнати почув удари. Він піднявся включив світло і побачив, що будинку увірвалось четверо чоловік, намагався відчинити двері з кімнати отримав два удари один кулаком в груди, а інший ногою в яких впав на диван. Світло в цей час хтось виключив, він впізнав ОСОБА_16 та звернувся до нього, а той у відповідь наніс йому удар кулаком в обличчя від чого він втратив свідомість. Прийшов до свідомості на підлозі, хтось тер йому обличчя снігом при цьому його голову штовхали до голих сідниць ОСОБА_21 при цьому вимагали від них щоб вони в ступили в статеві зносини, а разі відмови погрожували зґвалтувати їх качалкою для тіста. Як били ОСОБА_21 він не бачив, але чув як той просився щоб його не били. При виході з будинку йому та ОСОБА_21 поставили вимогу до 9 год. знайти гроші йому 2000 доларів США, а ОСОБА_21 в розмірі пенсії. Після того як нападники пішли ОСОБА_21 скаржився на біль в грудях, в нього самого теж нило все тіло та гуділа голова. На другий день до нього зранку приходили сестра ОСОБА_21 - ОСОБА_8 , її дочка з зятем, а також згодом сільський голова. В його присутності ОСОБА_21 останнім розповів про обставини побиття і вимагання грошей, 13 січня 2015 року разом поїхали в лікарню та звернулись в міліцію, де ОСОБА_21 помер. Претензій матеріального характеру до обвинувачених немає, завдані йому збитки відшкодовано їх родичами, при обранні міри покарання покладається на думку суду.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що є рідною сестрою ОСОБА_21 , який проживав окремо по АДРЕСА_4 . Два роки тому, померлий жалівся їй, в нього по ночам хтось стукає у вікна, кидає камінням в хату, підпирали двері в будинок. 10 січня 2015 року двері його будинку знову були закладені, що не мав змоги вийти на вулицю, боявся ночувати в дома та пішов до ОСОБА_9 12 січня 2015 року близько 8.30 год. від дочки стало відомо, що побили її брата у ОСОБА_9 . Коли вона прийшла побачила ОСОБА_21 , який був побитий, кість лівої руки опухла, голос хриплий, запухла шия,скаржився на біль і повідомив, що вночі побили. Вона пішла за сільським головою і коли повернулись то в присутності останнього повідомив, про обставини справи, які повідомив ОСОБА_9 в судовому засіданні, при цьому повідомив що невідомі змушували їх вступити в статеві зносити з ОСОБА_9 , а разі відмови погрожували зґвалтувати застосувавши качалку, порвали для цього штани, вимагали гроші з брата в розмірі місячної пенсії, а з ОСОБА_9 2000 доларів США, так як той був на заробітках. Також, померлий повідомляв їй, що просив нападників не бити його, але вони ще більше били його. Серед нападників впізнав ОСОБА_16 , який розмовляв російською мовою, та іще одного як говорив нечітко. Від ОСОБА_9 та зятя їй стало відомо, що брат помер в міліції коли подавав заяву про його побиття. Родичі обвинувачених частково відшкодували їй завдані збитки, при обранні міри покарання покладається на думку прокурора.
Аналогічні покази щодо спричинення ОСОБА_9 та ОСОБА_21 в ніч на 11 січня 2015 року тілесних ушкоджень дані потерпілою ОСОБА_8 , які їй відомо від померлого в судовому засіданні дали свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , яким відомо про вказані обставини від ОСОБА_21 .
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_28 в судовому засіданні показав, що 13 січня 2015 року від брата стало відомо, що побили батька, 14 січня 2015 року приїхав до батька в село, але там повідомили, що він знаходиться в лікарні. В лікарні батько розповів, що чотири хлопці зайшли до хати почали його бити, міняли голоса, розмовляли російською, вдарили спочатку в груди, потім просто били вимагали гроші, впізнав серед нападників ОСОБА_16 .
Допитаний в судовому засіданні свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_30 показали, що 13 січня 2015 року були на чергуванні по Кам`янець-Подільському РВ УМВСУ в Хмельницькій області, потерпілі звернулись з письмово заявою по спричинення їм тілесних ушкоджень. Зареєстрували усне звернення потерпілих, але при написанні письмової заяви необхідна була консультація слідчого, направляючись до слідчого в коридорі ОСОБА_21 стало погано, викликали швидку допомогу, коли прибули працівники швидкої допомоги констатували смерть потерпілого, згодом стало відомо, що він помер від отриманих травм.
В судовому засіданні допитані лікарі Кам`янець-Подільської ЦРЛ ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 показали, потерпілі дійсно звернулись до приймального відділення були оглянуті спеціалістами та виставлено діагноз лівобічний гемопневмоторакс, потерпілий потребував негайного оперативного втручання, однак останній заперечив та сказав, що з початку має намір звернутись до міліції, а після цього повернеться до лікарні. Заходів примусового оперативного втручання непередбачено без згоди потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_38 показав, що оглядав труп ОСОБА_21 та проводив його розтин, а також проводив судово-медичну експертизу потерпілого і в останнього виявлено тілесні ушкодження у вигляді у вигляді двох синяків в області обличчя зліва (ліва щока, скроня, вушна раковина), на зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, численних переломів ребер зліва з розривом парієнтальної плеври та легеневої тканини, розриву лівої легені, що привело до розвитку лівобічного гемопневмотораксу, та гострої крововтрати, масивного синяка в області лівої бокової поверхні грудної клітки та області лівої черевної стінки крововиливу в м`які тканини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення і є в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Також, державний обвинувач вину обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст.121 КК України довів наступними доказами:
- протоколом огляду місця події та фото таблиця до нього від 13 січня 2015 року - приміщення Кам`янець-Подільського РВ УМВСУ в Хмельницькій області по вул. Довга, 1 в м. Кам`янець-Подільський, де виявлено труп ОСОБА_21 на тілі якого виявлено тілесні ушкодження (т.3 а.с.1-9).
- протоколом огляду місця події та фото таблиця до нього від 13 січня 2015 року - території домогосподарства АДРЕСА_2 , де виявлено пошкодження вхідних дверей та качалку для тіста (т.3 а.с.10-26).
- протоколом огляду від 14 січня 2015 року - трупа ОСОБА_21 на тілі якого виявлено тілесні ушкодження (т.3 а.с.27-28).
- згідно висновку судово-медичного експерта № 9 від 13.01.2015 року трупа ОСОБА_21 в якого виявлено тілесні ушкодження у вигляді двох синяків в області обличчя зліва (ліва щока, скроня, вушна раковина), на зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, численних переломів ребер зліва з розривом парієнтальної плеври та легеневої тканини, розриву лівої легені, що привело до розвитку лівобічного гемопневмотораксу, та гострої крововтрати, масивного синяка в області лівої бокової поверхні грудної клітки та області лівої черевної стінки крововиливу в м`які тканини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення і є в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (т.3 а.с.29-31).
- відповідно до ксерокопії лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , причиною смерті є закрита травми грудної клітки, лівобічний гемопневмоторакс (т.3 а.с.32).
- згідно висновку судово-медичного експерта № 45 від 15.01.2015 року в потерпілого ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синяка в області передньої поверхні грудної клітки, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.3 а.с.33-34).
- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_18 , від 14 січня 2015 року, який затриманий за участю захисника ОСОБА_39 ,за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України (т.3 а.с.41-42).
- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_16 , від 14 січня 2015 року, який затриманий за участю захисника ОСОБА_15 , за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України (т.3 а.с.54-56).
- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_17 , від 14 січня 2015 року, який затриманий за участю захисника ОСОБА_14 ,за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України (т.3 а.с.63-65).
- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_10 , від 14 січня 2015 року, який затриманий за участю захисника ОСОБА_13 та його законного представника ОСОБА_11 ,за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України (т.3 а.с.75-76).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30 січня 2015 року з підозрюваним ОСОБА_17 , де останній на місці повідомив та показав, щодо обставин вчинення хуліганства, проникнення до житла ОСОБА_9 та спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_21 (т.3 а.с.77-79). Поряд з цим суд позбавлений можливості взяти до уваги як доказ диск з відео проведення слідчого експерименту від 30 січня 2015 року з підозрюваним ОСОБА_17 ,так як запис на даному диску в судовому засіданні не вдалося відтворити.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30 січня 2015 року з підозрюваним ОСОБА_18 , де останній на місці повідомив та показав, щодо обставин вчинення хуліганства,проникнення до житла ОСОБА_9 та спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_21 (т.3 а.с.81-84).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30 січня 2015 року з підозрюваним ОСОБА_16 , де останній на місці повідомив та показав, щодо обставин вчинення хуліганства,проникнення до житла ОСОБА_9 та спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_21 (т.3 а.с.85-88).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30 січня 2015 року з підозрюваним ОСОБА_10 , де останній на місці повідомив та показав, щодо обставин вчинення хуліганства - зокрема той факт, що ОСОБА_16 порвав штани на потерпілому ОСОБА_21 та стягнув їх з сідниць примушуючи потерпілих вступити в статеві зносини між собою, проникнення до житла ОСОБА_9 та спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_21 (т.3 а.с.89-92).
- відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експерта № 80 від 11.02.2015 року ОСОБА_17 потребує направлення на стаціонарну судово-психіатричну експертизу для визначення степені вираженості емоційно-вольових порушень (т.3.а.с.92-94).
- згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експерта № 187 від 25.03.2015 року ОСОБА_17 в момент вчинення інкримінованих порушень хронічно протікаючими душевними захворюваннями (психічними захворюваннями), недоумств, не страждав, не страждає такими і на теперішній час, міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.3 а.с.100-102).
- згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експерта № 87 від 12.02.2015 року ОСОБА_18 в момент вчинення інкримінованих порушень хронічно протікаючими душевними захворюваннями (психічними захворюваннями), недоумств, не страждав, не страждає такими і на теперішній час, міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.3 а.с.103-105).
- згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експерта № 887 від 12.02.2015 року неповнолітній ОСОБА_10 в момент вчинення інкримінованих порушень хронічно протікаючими душевними захворюваннями (психічними захворюваннями), недоумств, не страждав, не страждає такими і на теперішній час, міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.3 а.с.106-108).
- згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експерта № 102 від 19.02.2015 року ОСОБА_16 в момент вчинення інкримінованих порушень хронічно протікаючими душевними захворюваннями (психічними захворюваннями), недоумств, не страждав, не страждає такими і на теперішній час, міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.3 а.с.109-111).
- згідно запиту до управління інформаційно-аналітичного забезпечення в Хмельницькій області ОСОБА_18 судимим не рахується (т.3 а.с.37).
- по місцю проживання ОСОБА_18 характеризується позитивно (т.3 а.с.38).
- згідно ксерокопії довідки МСЕК серії ХМ № 245128 від 12.08.2012 року ОСОБА_18 встановлено третю групу інвалідності (т.3 а.с.43).
- на обліку у лікар-нарколога та лікаря психіатра ОСОБА_18 не перебуває (т.3 а.с.44;45).
- згідно запиту до управління інформаційно-аналітичного забезпечення в Хмельницькій області ОСОБА_16 судимим не рахується (т.3 а.с.49).
- по місцю проживання ОСОБА_16 характеризується позитивно (т.2 а.с.164), поряд з цим суд не бере до уваги характеристику на ОСОБА_16 від 14.01.2015 року (т.3 а.с.53), оскільки в судовому засіданні сільський голова повідомив, що надав негативну характеристику на вказану особу на прохання працівників міліції.
- на обліку у лікар-нарколога та лікаря психіатра ОСОБА_16 не перебуває (т.3 а.с.50;51).
- згідно запиту до управління інформаційно-аналітичного забезпечення в Хмельницькій області ОСОБА_17 судимим не рахується (т.3 а.с.58).
- по місцю проживання ОСОБА_17 характеризується позитивно (т.3 а.с.62).
- на обліку у лікар-нарколога та лікаря психіатра ОСОБА_17 не перебуває (т.3 а.с.59;60).
- згідно запиту до управління інформаційно-аналітичного забезпечення в Хмельницькій області ОСОБА_10 судимим не рахується (т.3 а.с.67).
- по місцю проживання та навчання ОСОБА_10 характеризується позитивно (т.3 а.с.71;72).
- на обліку у лікар-нарколога та лікаря психіатра ОСОБА_10 не перебуває (т.3 а.с.68;69).
- згідно ксерокопії медичного висновку № 70 від 19 червня 2014 року ОСОБА_10 є дитиною-інвалідом до 18 років (т.3 а.с.148).
Оцінивши зібрані по справі й досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає що в повній мірі знайшли в судовому засіданні своє підтвердження обвинувачення пред`явлене ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст.121 КК України.
При цьому, суд виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях, яким на думку сторони захисту є пред`явлена обвинуваченими підозра за ч.2 ст. 121 КК України, які мотивують тим, що їх підзахисні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_21 не спричиняли. Клопотання захисників ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 щодо виправдання їх підзахисних за ч.2 ст. 121 КК України є безпідставним та таким що не узгоджується з оціненими зібраними по справі й досліджені у судовому засіданні доказами, сторона обвинувачення вірно кваліфікувала дії обвинувачених за ч.2 ст. 121 КК України, які діяли спільно з метою грубого порушення громадського порядку та спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, а тому підстав для виправдання ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за ч.2 ст. 121 КК України немає і судом таких не здобуто.
Суд, позбавлений можливості послатись як на доказ по справі на п. «б» ч.1 висновку судово-медичного експерта № 45 від 17 січня 2015 року, де у потерпілого ОСОБА_9 , також виявлено тілесні ушкодження у вигляді трьох садин в області лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, оскільки стороною обвинувачення вказані тілесні ушкодження при повідомлені по підозру та зміні обвинувачення в суді не вмінялось (т.3 а.с.33-34).
Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№ 475/97-ВР).
У пункті 1 ст. 1 цього Закону зазначено, що «Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції».
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині виправдувального вироку, крім іншого, зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визначене судом недоведеним, підстави для виправдання з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Розглянувши та дослідивши під час судового слідства і інші усі докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , що виразилось в порушенні недоторканності житла із застосуванням насильства до ОСОБА_9 та вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28-ч.2 ст.162 КК України. Обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , винні у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягають покаранню за його вчинення.
Також, в судовому засіданні встановлено що діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , що виразилось в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_21 , вчинене групою осіб, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , винні у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягають покаранню за його вчинення.
Окрім цього, судом встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , що виразилось у хуліганстві, тобто грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, кваліфікуючими ознаками якого є хуліганство, вчинене групою осіб, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , винні у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягають покаранню за його вчинення.
При призначенні обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно ст.12 КК України, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 суд визнає - часткове відшкодування завданої шкоди.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 суд визнає - вчинення злочину відносно особи похилого віку, а також вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою (ч.2 ст. 28-ч.2 ст. 162 КК України)
З врахуванням обставин справи і даних про особу винного неповнолітнього ОСОБА_10 , який по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судимий, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому ОСОБА_9 , частково відшкодував завдані збитки потерпілій ОСОБА_8 , є дитиною-інвалідом до 18 років, проживає в багатодітній сім`єю, де матір має інвалідність,не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, враховуючи думку потерпілих, вимоги ст. 65, ст.66 КК України, суд виходячи з санкції ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України визнає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, поряд з цим суд вважає, що покарання передбачене ч.2 ст.121 КК України є надто суворим для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому вважає можливим застосувати вимоги ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі встановленої ч.2 ст. 121 КК України.
З врахуванням обставин справи і даних про особу винного ОСОБА_18 , який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому ОСОБА_9 , частково відшкодував завдані збитки потерпілій ОСОБА_8 , є інвалідом ІІІ групи з дитинства, стан здоров`я, має на утриманні матір-пенсіонера, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, враховуючи думку потерпілих, вимоги ст. 65, ст.66 КК України, суд виходячи з санкції ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України визнає за необхідне призначити ОСОБА_18 покарання у виді позбавлення волі, поряд з цим суд вважає, що покарання передбачене ч.2 ст.121 КК України є надто суворим для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому вважає можливим застосувати вимоги ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі встановленої ч.2 ст. 121 КК України.
З врахуванням обставин справи і даних про особу винного ОСОБА_17 , який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому ОСОБА_9 , частково відшкодував завдані збитки потерпілій ОСОБА_8 , має на утриманні матір-пенсіонера, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, враховуючи думку потерпілих, вимоги ст. 65, ст.66 КК України, суд виходячи з санкції ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України визнає за необхідне призначити ОСОБА_17 , покарання у виді позбавлення волі. Поряд з цим судом не здобуто підстав для застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_17 .
З врахуванням обставин справи і даних про особу винного ОСОБА_16 , який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому ОСОБА_9 , частково відшкодував завдані збитки потерпілій ОСОБА_8 , не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, враховуючи думку потерпілих, вимоги ст. 65, ст.66 КК України, суд виходячи з санкції ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України визнає за необхідне призначити ОСОБА_16 , покарання у виді позбавлення волі. Поряд з цим судом не здобуто підстав для застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_16 .
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, КПК України, суд -

з а с у д и в:
ОСОБА_10 , визнати винним в скоєнні злочину, передбачених ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.
- за ч.2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
- за ч.2 ст. 121 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років шести місяців.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_10 , покарання у виді п`ять років шести місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_10 рахувати з 19 листопада 2015року, зарахувати йому в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 14 по 16 січня 2015 року.
До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_10 обрати запобіжний захід у виді утримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
ОСОБА_18 визнати винним в скоєнні злочину, передбачених ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.
- за ч.2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.
- за ч.2 ст. 121 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років шести місяців.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_18 , покарання у виді п`ять років шести місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_18 рахувати з 19 листопада 2015року, зарахувати йому в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 14 по 16 січня 2015 року, з 19 серпня по 19 листопада 2015 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді утримання під вартою відносно ОСОБА_18 , залишити без змін.
ОСОБА_17 , визнати винним в скоєнні злочину, передбачених ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
- за ч.2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
- за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_17 , покарання у виді семи років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_17 рахувати з 19 листопада 2015року, зарахувати йому в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 14 січня по 9 квітня 2015 року, з 19 серпня по 19 листопада 2015 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді утримання під вартою відносно ОСОБА_17 , залишити без змін.
ОСОБА_16 , визнати винним в скоєнні злочину, передбачених ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
- за ч.2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
- за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_16 , покарання у виді семи років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_16 рахувати з 19 листопада 2015року, зарахувати йому в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 14 січня по 9 квітня 2015 року, з 10 квітня по 19 листопада 2015 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді утримання під вартою відносно ОСОБА_16 , залишити без змін.
Речових доказів по справі: - не має.
Судових витрат по справі немає.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1