Справа №303/1959/13-К
1-КП/303/3/16
Номер рядка стат. звіту- 2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2016 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево кримінальне провадження № 0000302 про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кожного з них кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 в період з 26 по 30 листопада 2012 року у невстановлений досудовим розслідуванням день, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у дворі домоволодіння АДРЕСА_3 , разом із обвинуваченим ОСОБА_6 , під час сварки із потерпілим ОСОБА_9 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи спричинити ОСОБА_9 тілесні ушкодження та не маючи на меті заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_9 , наніс множинні удари руками та ногами в область тулуба та голови потерпілого ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_6 в період з 26 по 30 листопада 2012 року у невстановлений досудовим розслідуванням день, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у дворі домоволодіння АДРЕСА_3 , разом із обвинуваченим ОСОБА_5 , під час сварки із потерпілим ОСОБА_9 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи спричинити ОСОБА_9 тілесні ушкодження та не маючи на меті заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_9 наніс множинні удари руками та ногами в область тулуба та голови потерпілого ОСОБА_9 .
В результаті множинних ударів руками та ногами обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по тілу та голові потерпілого ОСОБА_9 , останньому було спричинено тілесні ушкодження у виді поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, що супроводжувалася важкою закритою черепно-мозковою травмою, субарахноїдальними крововиливами, набряком маляції речовини головного мозку, забоєм обох легенів, множинними переломами ребер з обох сторін, з розвитком травматичного шоку, що і виявилося безпосередньою причиною смерті, і які виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення та механізму тертя, чим можуть бути затиснуті в кулак руки, взуті ноги сторонньої людини, які виникли незадовго до настання смерті, як такі, що небезпечні для життя в момент спричинення та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і з безпосередньою причиною настання смерті знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку.
Після нанесення ударів потерпілому ОСОБА_9 обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відтягнули його в кінець городу домоволодіння АДРЕСА_3 , де потерпілий ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав частково, а саме визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, за ч. 3 ст. 135 КК України свою вину не визнав, показав, що дійсно разом з ОСОБА_5 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_9 , при цьому не може пригадати всіх обставин, при яких було ним разом ОСОБА_5 нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_10 , оскільки не пам`ятає. Розкаявся у вчиненому, просив вибачення у потерпілого.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 також свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав частково, а саме визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, за ч. 3 ст. 135 КК України свою вину не визнав, показав, що всіх обставин (кількості ударів, їх механізм), при яких було ним разом ОСОБА_6 нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_9 не пам`ятає. Розкаявся у вчиненому.
Крім визнання обвинуваченими своєї вини, їх винність в нанесенні тілесних ушкоджень доведена повністю в судовому засіданні показами допитаних свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що йому по телефону повідомив ОСОБА_5 , що знайшов тіло його брата ОСОБА_9 за 50 метрів від його будинку. Коли він приїхав на це місце побачив, що брат лежав обличчям до низу головою в напрямку до річки, на ньому не було одного резинового чобота. При цьому ОСОБА_5 був дещо схвильований.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що сама нічого не бачила, знає лише те, що говорять в селі. Померлий ОСОБА_12 був її сусідом. Також вказує на те, що давала гумові чоботи чорного кольору померлому ОСОБА_12 , так як він не мав у що взутися. Потім хотіла забрати ці чоботи, щоб чоловік пішов у них у ліс, пішла до дому до ОСОБА_12 і там побачила лише один чобіт, останнього вдома не було, думала, що він кудись вийшов. Потім вже дізналась, що він помер.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданнні показала, що останній раз бачила ОСОБА_12 в кінці листопада три роки назад. Того дня він йшов до дому до ОСОБА_14 , питав її чи вдома є остання. Щоб ОСОБА_12 звідти повертався не бачила, і взагалі більше його не бачила. На наступний день бачила ОСОБА_5 , який сказав, що ОСОБА_12 пішов до дому. Потім бачила ОСОБА_14 , яка їй сказала, що знайшла гумовий чобіт, чорного кольору, та подумала, що це чобіт ОСОБА_12 і віднесла його до нього до дому.
Свідок ОСОБА_15 показала, що в той день попросила ОСОБА_12 та ОСОБА_6 прийти поколоти дрова. Вони десь дві години допомагали, потім повечеряли, випили вина, але п`яні не були і пішли до дому. Після того ОСОБА_12 вона більше не бачила. Наступного дня зранку чула якісь звуки, чула голоси ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , але ОСОБА_16 уже не чула, вони розмовляли в дворі біля хати. Також показала, що вони випасала теля на подвір`ї у ОСОБА_14 і там, за межами двору, знайшла один чобіт, який вона кинула ближче до будинку. Крім цього показала, що ОСОБА_6 проживає у м.Кіровоград, він приїздив до мами у гості. Коли у нього помер брат, то він поїхав туди на похорон, він ще не встиг повернутися, як в нього померла мати. Коли він від`їжджав, то ОСОБА_12 ще не знайшли.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що вже не пам`ятає, що там було, оскільки пройшло три роки, його запросили бути понятим при проведенні слідчого експерименту зі ОСОБА_5 те, що він показував було записано до протоколу. Відтворення проходило там де ОСОБА_5 проживав зі своєю співмешканкою ОСОБА_14 . ОСОБА_5 показував, що вони випивали, потім сварилися, билися. При цьому, ОСОБА_5 був запуганий, він сам не розповідав, а йому задавали питання. Більше нічого не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_18 показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_5 . ОСОБА_12 проживав біля неї. ОСОБА_5 зі ОСОБА_12 ходили колоти дрова по селі. При цьому, ОСОБА_5 завжди допомагав ОСОБА_12 , бо родичі приходили до нього може два рази в рік. Також показала, що 27 листопада три роки тому бачила ОСОБА_12 останній раз. Через два тижні дізналася, що його не має. Уже коли сніг почав падати то родичі почали його шукати. Потім чула, що знайшли його.
Відповідно до протоколу огляду трупа від 22.12.2012 року, тіло ОСОБА_9 виявлено в с. Щасливе на відстані близько 300 метрів від будинку № 103 на березі річки. Труп знаходився в лежачому положенні на землі обличчям вниз та був присипаний зверху залишками соломи та листя, дещо примерзнутий. Тіло одягнуто у верхній одяг та на лівій нозі відсутній гумовий чобіт. На обличчі наявні тілесні ушкодження (том 1 а.с. 76-84).
Згідно з висновком експерта № 440/2012 від 23.01.2013 року смерть ОСОБА_9 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, що супроводжувалася важкою закритою черепно-мозковою травмою, субарахноїдальними крововиливами, набряком маляції речовини головного мозку, забоєм обох легенів, множинними переломами ребер з обох сторін, з розвитком травматичного шоку, що і виявилося безпосередньою причиною смерті. Крім цього були виявлені тілесні ушкодження у виді забійної рани в тім`яній області голови зліва, гематоми у лівій орбітальній області, ділянок зсаднення в поперековій області спини зліва та зправа. Вказані прижиттєві тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення та механізму тертя, чим можуть бути затиснуті в кулак руки, взуті ноги сторонньої людини, які виникли незадовго до настання смерті, як такі, що небезпечні для життя в момент спричинення та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і з безпосередньою причиною настання смерті знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку. При судово-токсилогічному дослідженні трупної крові виявлено етиловий спирт в концентрації 3,58 %, що стосовно живих осіб відповідає тяжкому алкогольному сп`янінню (том 2 а.с.64-67).
Крім того, висновком експерта № 1/2013 від 18.03.2013 року вставновлено, що малоймовірно, що потерпілий ОСОБА_9 після спричинення йому тілесних ушкоджень міг самостійно рухатися без сторонньої допомоги, всі тілесні ушкодження спричинені потерпілому в область голови та тулуба були спричинені в одному часовому поясі, смерть потерпілого настала від комплексу спричинених тілесних ушкоджень в область голови та тулуба: важка закрита черепно-мозкова травма, субарахноїдальні крововиливи, набряк головного мозку, маляція речовини головного мозку та множинні переломи ребер. Смерть потерпілого настала через короткий проміжок часу після спричинення тілесних ушкоджень. По давності виникнення можуть вкладатися в час події, що мала місце приблизно 26.11.2012 року та можливо в період з 27.11.2012 року по 30.11.2012 року. При судово-токсилогічному дослідженні трупної крові виявлено етиловий спирт в концентрації 3,58 %, що стосовно живих осіб відповідає тяжкому алкогольному сп`янінню, що могло вплинути на його здатність пересуватися самостійно (том 2 а.с. 214-216).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 11.12.2012 року, який був проведений в будинку АДРЕСА_4 встановлено, що будинок знаходиться в незадовільному стані, будь-яких ознак фізичного насильства в будинку не виявлено (том 1 а.с. 11-15).
Згідно з висновком експерта № 574 від 21.12.2012 року сліди папілярних узорів рук, вилучені під час проведення огляду будинку АДРЕСА_4 для ідентифікації не придатні (том 1 а.с. 29-33).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.12.2012 року, який був проведений в будинку АДРЕСА_3 встановлено, що будинок складається з двох кімнат. На відстані близько 50 м від будинку, в південно-східному напрямку, знаходиться місце, де було виявлено тіло ОСОБА_9 (том 1 а.с. 95-111).
Згідно з протоколу проведення слідчого експерименту від 23.12.2012 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , останнім на місці події було показано про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 разом з обвинуваченим ОСОБА_6 (том 1 а.с. 125-134).
Відповідно протоколу проведення слідчого експерименту від 28.12.2012 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , останнім також на місці події було показано про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 разом з обвинуваченим ОСОБА_5 (том 1 а.с. 192-201).
Зазначені слідчі експерименти були зафіксовані за допомогою відеокамери, записи яких були переглянуті в судовому засіданні. Під час відтворення цих відеозаписів вставнолено, що під час слідчого експерименту обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викривають свої злочинні дії, вказували на місце вчинення злочину, чітко показували механізм, спосіб та локалізацію нанесення ударів ОСОБА_9 . При цьому обвинувачені в судовому засіданні підтвердили ті обставини, які були відтворені під час слідчого експерименту.
Згідно з актом № 07 амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 на даний час психічним захворювання не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій перебував в стані простого звичайного алкогольного сп`яніння, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (том 2 а.с. 47-49).
Відповідно до акту № 08 амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 на даний час психічним захворювання не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій перебував в стані простого звичайного алкогольного сп`яніння, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (том 2 а.с. 55-58).
Згідно протоколу огляду предмета від 17.01.2013 року було оглянуто резиновий чобіт на ліву ногу, слідів пошкодження на якому немає (том 2 а.с. 94-95).
Згідно протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 05.02.2013 року (том 3 а.с. 94-95), ОСОБА_5 показав співкамернику, що сидить за вбивство, не пам`ятає, що там було, бо був п`яний.
Відповідно дослідженого в судовому засіданні протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 05.02.2013 року (том 3 а.с. 96-97) обвинувачений ОСОБА_6 під час розмови повідомив, що вони разом з обвинуваченим ОСОБА_5 в с. Щасливе за місцем проживання його матері, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побили до смерті людину.
Також із постанови від 30 червня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000003 від 31.03.2015 року вбачається, що в ході досудового розслідування факти перевищення службовими особами повноважень та застосування насильства службовими особами Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_19 та ОСОБА_20 стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження, а тому в їх діяннях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.
Суд, оцінивши всі вищезазначені докази, вважає їх належними, допустими та достатніми.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 121 ч. 2 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, кваліфіковано вірно.
Разом з тим, дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 органом досудового розслідування також кваліфіковано за ч. 3 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний стан, якщо це спричинило смерть особи.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 135 КК України, завжди характеризується прямим умислом щодо самого діяння. Що стосується наслідків, ставлення суб`єкта злочину до них завжди характеризується необережністю (злочинною недбалістю чи злочинною самовпевненістю). Винна особа повинна усвідомлювати, що інша особа перебуває у небезпечному для життя стані, а вона зобов`язана і має можливість надати їй допомогу, але відмовляє в цьому.
В цьому випадку обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми неправомірними діями умисно поставили потерпілого в небезпечний для життя стан, бажав і свідомо допускав настання тяжких наслідків, а тому їх діяння повинні кваліфікуватися лише за ч. 2 ст. 121 КК України, яка передбачає відповідальність за заподіяння умисних тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Частиною 7 ст. 284 КПК України також передбачено, що якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.
Враховуючи наведене, а також те, що дії обвинувачених повністю охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і додаткової кваліфікації за ч. 3 ст. 135 КК України не потребують, у зв`язку з чим судом не встановлено в діянні обвинувачених складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, а відтак їх за ч. 3 ст. 135 КК України слід виправдати.
Згідно вимог ІЦ УМВС України в Закарпатській області обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачений ОСОБА_6 на підставі ст. 89 КК України не судимий (т. 2 а.с. 134,141).
Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому суд не враховує як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченим, - тяжкі наслідки, завдані злочином, оскільки такі наслідки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у вигляді смерті потерпілого, є його ознакою, що впливає на його кваліфікацію, а тому не може ще раз враховуватись як обставина, що обтяжує покарання обвинувачених. З тих самих підстав суд не враховує як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченим вчинення злочину групою осіб, оскільки це є також ознакою, що впливає на кваліфікацію дій обвинувачених.
За місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 характеризуються посередньо (т. 2 а.с. 135, 142).
На обліку в Мукачівському районному центрі зайнятості ОСОБА_5 не перебуває.
На обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога ОСОБА_5 не перебуває (т. 2 а.с. 137).
Згідно довідки №158 від 14.02.2013 року виданої виконавчим комітетом Вишнівцівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, ОСОБА_6 на території Вишнівцівської сільської ради не проживає.
Згідно відповіді Онуфріївської ЦРЛ №07-17/255, ОСОБА_6 з 26.11.2013 року по теперішній час за медичною допомогою не звертався.
Згідно відповіді Онуфріївського районного центру зайнятості №02-38-0068 від 18.02.2013 року, ОСОБА_6 по питанню працевлаштування не звертався.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості злочину, обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, однак визнав свою вину, сприяв розслідуванню, щиро розкаявся, шкодує про скоєне.
Враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обставин та дані про його особу, який притягується до кримінальної відповідальності вперше, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України та призначення йому міри покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 121 КК України, однак вважає, що необхідне та достатнє покарання для виправлення ОСОБА_5 і попередження нових злочинів можливе лише з ізоляцією його від суспільства.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості злочину, обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, однак визнав свою вину, сприяв розслідуванню, щиро розкаявся, шкодує про скоєне.
Враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обставин та дані про його особу, відповідно до ст. 89 КК України несудимий, є молодим за віком, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України та призначення йому міри покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 121 КК України, однак вважає, що необхідне та достатнє покарання для виправлення ОСОБА_5 і попередження нових злочинів можливе лише з ізоляцією його від суспільства.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 затримано 23 грудня 2012 року о 21 годині 20 хвилин, а тому строк відбуття покарання йому слід рахувати з часу його затримання (т. 1 а.с. 135-139).
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_6 затримано 28 грудня 2012 року о 16 годині 25 хвилин, а тому строк відбуття покарання йому слід рахувати з часу його затримання (т. 1 а.с. 202-203).
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Речові докази: гумовий чобіт лівої ноги та шерстяну шапку, які знаходяться в камері схову Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області - відповідно до ст. 100 КПК України слід знищити;
- дві відео касети марки «Panasonic» із проведеними слідчими експериментами та чотири диски «DATEX», 4.7 Gb, інвент. №№ 115, 116, 117, 118 проведення аудіоконтролю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - відповідно до ст. 100 КПК України слід зберігати при матеріалах провадження.
Процесуальні витрати на залучення експерта на загальну суму 392 гривні відповідно до ст. 124 КПК України слід стягнути у рівних частинах з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді шести років одного місяця позбавлення волі.
ОСОБА_5 виправдати за ч.3 ст.135 КК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу цього кримінального правопорушення.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу затримання з 23 грудня 2012 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання, оскільки строк попереднього ув`язнення, відбутий ним у межах кримінального провадження перевищує фактично призначене йому основне покарання.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді шести років одного місяця позбавлення волі.
ОСОБА_6 виправдати за ч. 3 ст. 135 КК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу цього кримінального правопорушення.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу затримання з 28 грудня 2012 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання оскільки строк попереднього ув`язнення, відбутий ним у межах кримінального провадження перевищує фактично призначене йому основне покарання.
Речові докази: гумовий чобіт лівої ноги та шерстяну шапку, які знаходяться в камері схову Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області - знищити;
- дві відео касети марки «Panasonic» із проведеними слідчими експериментами та чотири диски «DATEX», 4.7 Gb, інвент. №№ 115, 116, 117, 118 проведення аудіоконтролю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - зберігати в матеріалах провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 196,00 гривень з кожного.
Запобіжний захід - тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_5 скасувати, звільнивши його з -під варти негайно в залі судового засідання.
Запобіжний захід - тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_6 скасувати, звільнивши його з -під варти негайно в залі судового засідання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1