Справа № 712/4248/15-к
Провадження № 1-кс/712/1767/15
У Х В А Л А
м. Черкаси 28 квітня 2015 року

Слідчий суддя Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , скаржниці ОСОБА_5 розглянувши скаргу на бездіяльність слідчого Соснівського РВ м.Черкаси ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись до суду зі скаргою в якій просять визнати бездіяльність слідчого СВ Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 яка полягає у неповідомленні про проведення процесуальних (слідчих) дій та зобов`язати слідчого проводити процесуальні (слідчі) дії за участі потерпілих відповідно до ст. 56 КПК України. Скарга мотивована тим, що 07.04.2015р. в межах кримінального провадження 0001362 слідчий СВ Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 відмовив потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за їх участі. Зазначають, що вказана відмова є протиправною та суперечить вимогам п. 4,ч. 2 ст. 56 КПК України.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_5 підтримана скаргу та просили її задовольнити.

В судовому засіданні слідчий проти задоволення скарги заперечив, пославшись на те, що потерпілі можуть вплинути на упередженість досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення скарги заперечив, підтримав доводи слідчого.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 визнані потерпілими в кримінальному провадженні 0001362. Слідчий СВ Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 відмовив потерпілим в участі у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях на підставі ст.ст. 110 та 220 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 56 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має право: 1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; 2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 3) подавати докази на підтвердження своєї заяви; 4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; 5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.

Статтею 57 КПК України передбачено, що потерпілийзобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття; 2) не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення; 3) не розголошувати без дозволу слідчого, прокурора, суду відомості, які стали йому відомі у зв`язку з участю у кримінальному провадженні і які становлять охоронювану законом таємницю.

Слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 223 КПК).

Згідно частини третьої ст. 223 КПК України слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

До загальних засади кримінального провадження віднесено зокрема верховенство права; законність;рівність перед законом і судом; забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; забезпечення права на захист; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність на інші.

Обмежуючи потерпілих на реалізацію прав передбачених п. 4 ч. 2 ст. 56 КПК України слідчий порушив вказані засади кримінального провадження. Посилання на ст.ст. 110 та 220 КПК України не містять положень які б надавали слідчому прав обмежувати права потерпілих.

Крім того, здійснюючі слідчі (розшукові) дії та отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів з порушенням прав потерпілих слідчий може призвести до визнання доказів недопустимими та порушення засад кримінального провадження.

Відповідно до статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтями 86 та 87 КПК України визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит; 6) отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чиобвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином на підставі вище викладено, суд прийшов до висновку, що доводи скарги знайшли повністю своє підтвердження в судовому засіданні. Суд вбачає бездіяльність в слідчих діях, щодо заявленого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правопорушення, а тому скарга є такою, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Соснівського РВ м.Черкаси ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати бездіяльність слідчого СВ Соснівського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповідомленні про проведенні процесуальних (слідчих) дій в кримінальному провадженні № 0001362 потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Зобов`язати слідчого СВ Соснівського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 , проводити процесуальні (слідчі) дії за участі потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до ст. 56 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :