1-кп/521/778/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Одеса 13 жовтня 2015 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 18 вересня 2015 року за № 0005855, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився в с. Олександрівка Болградського району Одеської області, має середню спеціальну освіту, є інвалідом 3 групи, не працює, одружений, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 396 ч. 1 КК України,

У С Т А Н О В И В:
11 вересня 2015 року у нічний час ОСОБА_4 , маючи намір на завідомо не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, після скоєння злочину Особою 1 та Особою 2, а саме умисного вбивства ОСОБА_5 , за проханням Особи 2, з метою безперешкодного перевезення тіла ОСОБА_5 до обраного місця, поїхати попереду них та у разі наявності співробітників ДАІ подати сигнал тривоги, погодився супроводжувати Особу 1 та Особу 2 на своєму автомобілі марки Тойота Хайс від Михайлівського парку до вул. Овідіопольська дорога в м. Одесі. В подальшому, зупинивши автомобіль марки Хонда Акорд, що належав ОСОБА_5 , Особа 1 і Особа 2 витягнули тіло ОСОБА_5 з багажника автомобіля та заховали його у лісосмузі, прикривши гіллям, а ОСОБА_4 у цей час знаходився у своєму автомобілі Тойота Хайс по вул. Овідіопольська дорога поблизу заправної станції «БРОМ» та чекаючи повернення Особи 1 та Особи 2 і, дочекавшись їх повернення, направився у напрямку місця свого мешкання.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме - поясненнями обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 , повністю визнавши себе винним у скоєнні злочину, пояснив суду, що 10 вересня 2015 року зустрівся з малознайомим ОСОБА_6 , який представив йому свого брата ОСОБА_7 . Вони розказали, що мають намір пограбувати осіб, що займаються обміном валюти в сел. Котовського. На прохання братів ОСОБА_8 він відвіз їх на своєму автомобілі - мікроавтобусі ОСОБА_9 до ринку в с. Котовського, і ті спостерігали за місцем, де збираються зазначені особи. Знаходячись в автомобілі, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 кожен продемонстрували йому заряджені пістолети ОСОБА_12 із запасними обоймами, які мали при собі, при цьому у ОСОБА_7 пістолет був з глушником. Від ОСОБА_7 йому стало відомо, що ОСОБА_11 був засуджений судом в м. Одесі до довічного позбавлення волі, відбував покарання в Луганській області, але втік з місць позбавлення волі. В ніч з 10 на 11 вересня 2015 року йому зателефонував ОСОБА_13 і попросив приїхати на пл. Полярників. Прибувши на зазначене місце, він побачив автомобіль чорного кольору, всередині якого на передніх сидіннях знаходились водій і пасажир. Поруч стояв ОСОБА_10 , який пояснив, що вони з ОСОБА_14 вбили водія і їм необхідно заховати труп. Брати ОСОБА_8 дістали з салону автомобіля труп водія і поклали його в багажник, після чого сіли в салон, при цьому керував автомобілем ОСОБА_15 . Після цього він (обвинувачений) за вказівкою ОСОБА_16 поїхав в сторону аеропорту приблизно в 30-40 метрах попереду них, щоб забезпечити їх безпеку. В районі заправної станції «БРОМ» він зупинив автомобіль за світовим сигналом фар, який подали Овчинникови. Брати дістали з багажника автомобіля труп і перенесли в лісосмугу, після чого вони роз`їхались. Він розумів, що скоює злочин, але боявся за своє життя, тому виконував вказівки ОСОБА_8 і не звертався до правоохоронних органів. У скоєному розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та інших обставин кримінального правопорушення, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винен у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України заздалегідь не обіцяного приховування особливо тяжкого злочину.

Обвинувачений вважається не судимим в силу ст. 89 КК України, є інвалідом 3 групи.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, оскільки він повністю визнав вину та дав правдиві пояснення про обставини скоєння злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин є злочином середньої тяжкості, особу винного, пом`якшуючу покарання обставину, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді обмеження волі.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, його інвалідність, наявність пом`якшуючи та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, із застосуванням випробування відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, але в умовах належного контролю за його поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмінити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1