печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури м. Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

11 серпня 2014 року до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури м. Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, вчинене суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень.

Заявник до судового засідання не з`явився. Надав клопотання про розгляд скарги за його особистої участі. Щодо розгляду скарги у режимі відеоконференецзв`язку заперечив.

Враховуючи неодноразові повідомлення суду, адресовані Ладижинській ВК № 39 УДПС України у Вінницькій області, де відбуває покарання заявник, про забезпечення проведення судового засідання у режимі відеоконференцз`язку за участю ОСОБА_4 , які не виконані Ладижинською ВК № 39 з невідомих причин, вважаю за необхідне провести розгляд скарги ОСОБА_4 у його відсутність на підставі наявних матеріалів з урахуванням принципу диспозитивності.

При цьому, доводи заявника про те, що судовий розгляд скарги у режимі відеоконференцз`язку повинен здійснюватись лише за його згодою, яку він не надає, є безпідставним, оскільки чинний КПК України надає таке право тільки обвинуваченому (ч. 2 ст. 336 КПК України), а не заявнику.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги, зазначив, що заява ОСОБА_4 не містить даних, які свідчать про вчинення суддями кримінальних правопорушень, що обов`язково повинні бути внесені до ЄРДР.

Заслухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Разом з тим, зі скарги ОСОБА_4 не вбачаються об`єктивні дані, які дійсно свідчать про вчинення злочину суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Крім того, відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Зазначені роз`яснення є відтворенням положень статей 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Проте, доводи заявника, викладені в скарзі, фактично зводяться до його незгоди із ухваленим судовим рішенням, що за своїм змістом є позапроцесуальним способом його оскарження та одним із протиправних намагань втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність судді.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури м. Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1