Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-КП/758/549/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року Подільський районний суд міста Києва
Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №1-кп/758/1131/15, яке надійшло від прокурора прокуратури Подільського району м.Києва ОСОБА_3 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, з вищою освітою, неодруженого, дітей немає, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
25.08.2015 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі своїх батьків, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , побачив у спальній кімнаті на підлозі коробку, в якій знаходився телевізор марки «Самсунг UE-32EH5007» та пульт до нього, які належать його батьку ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаної коробки, витяг звідти телевізор «Самсунг UE-32EH5007» та пульт до нього та викрав його. Після чого, останній з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим майно розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 5 300 гривень.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.185 КК України.

28 вересня 2015 р. між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469 та 471 КПК України.

Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст.185 КК України, ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода останнього на його призначення. Також ОСОБА_5 зобов`язався вибачитися перед потерпілим. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 та потерпілому повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
затвердити угоду від 28 вересня 2015 р. про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 вересня 2015 р. покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Зобов`язати ОСОБА_5 сплатити судові витрати за проведення експертизи в сумі 245 гривень 52 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1