Справа № 583/324/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" лютого 2016 р. м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщення Охтирського міськрайонного суду Сумської області угоду про примирення від 30.01.2016р. в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000054 від 19.01.2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терни, Недригайлівського району, Сумської області, проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше судимого :
- вироком Охтирського міського суду Сумської області від 01.07.1994 року за ч.3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до виправних робіт строком 1 рік 6 місяців з відрахуванням 20% заробітку, на підставі Закону України « Про амністію» звільнений 10.10.1994;
- вироком Охтирського міського суду Сумської області від 23.11.1998 року за ч.3 ст. 81, ст. 44, ч.2 ст.140, ст.42, 14 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, 21.10.1999 звільнений умовно-достроково, не відбута частка покарання 7 місяців 11 днів ;
- вироком Охтирського районного суду Сумської області від 27.11.2003 року за ч.2 ст.185, 75, 76 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- вироком Охтирського районного суду Сумської області від 16.06.2006 року за ч.3 ст. 185, 69 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, 07.04.2008 звільнений умовно-достроково, не відбута частка покарання 8 місяців 18 днів;
- вироком Охтирського районного суду Сумської області від 15.05.2009 року за ч.1 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком 3 роки;
- вироком Охтирського районного суду Сумської області від 14.08.2009 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на підставі ч.4 ст. 70 КК України по сукупності частково приєднати 1 рік по вироку від 15.05.2009, остаточно 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 16.05.2012 умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 5 днів. Судимість згідно ст. 89 КК України не знята та не погашена;
за ч. 2 ст. 185 КК України,-
встановив :
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, судимість за скоєння якого не знята і не погашена в установленому законом порядку, 08 грудня 2015 року близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом з ОСОБА_5 в гостях у знайомого ОСОБА_6 , який не заперечував проти його присутності, за адресою АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом спрямованим на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії непомічені сторонніми особами, знаходячись в залі, достовірно знаючи, що в гаманці ОСОБА_5 , який був у сумочці на дивані, знаходяться грошові кошти, вчинив крадіжку коштів у сумі 200грн. Викраденими грошима розпорядився на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 200грн.
30.01.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471, 473 КПК України укладена угода про примирення, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_4 визнає себе винним у вчиненні злочину за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Згідно з умовами даної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 . Обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував потерпілій шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, будь-яких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілої немає. Обвинувачений та потерпіла узгодили міру покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити від відбування покарання та призначити іспитовий строк 1 рік.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом, наполягав на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, просить затвердити зазначену угоду та врахувати, що шкода, завдана обвинуваченим ним відшкодована повністю, претензій до ОСОБА_4 не має.

Прокурор в судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення не заперечував, вважає, що її умови відповідають вимогам чинного законодавства та інтересам суспільства.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обгрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду.

Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим є добровільним. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від відбуванням покарання відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України, тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст.ст. 374-376, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд-

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 січня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000054 від 19.01.2016року. за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений потерпілим, обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1