Справа № 399/255/15-к
Провадження № 1-кп/399/133/15
В И Р О К
Іменем України
20 листопада 2015 року селище Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за № 0000002, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівське Карлівського району Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, допустив порушення правила безпеки руху, що спричинили смерть потерпілого за наступних обставин.

Близько 14 години 50 хвилин 06 січня 2015 року обвинувачений ОСОБА_5 всупереч вимогам пункту 31.4 та підпункту «г» п. 31.4.5. Правил дорожного руху України, які передбачають: «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: г) на одну вісь транспортного засобу встановлено ….шини різних моделей з різними малюнками протекторів для легкових автомобілів….», достовірно знаючи, що на задню вісь легкового автомобіля - ВАЗ-21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлені шини різних моделей з різними малюнками протекторів, керував зазначеним автомобілем, рухаючись по автодорозі Полтава-Олександрія зі сторони м. Олександрія в напрямку селища Павлиш. Під час руху обвинувачений ОСОБА_5 всупереч вимогам: підпункту „б пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, який передбачає: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну..... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, який передбачає: "під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним", не врахував дорожню обстановку, тобто те, що на дорожньому покритті проїзній частині дороги знаходився укатаний сніг, що значно впливало на зчеплення шин коліс автомобіля з проїзною частиною дороги, та не вибрав відповідну швидкість руху, внаслідок чого на 135 км + 500 м зазначеної автодороги, тобто на території Онуфріївського району Кіровоградської області, допустив занос автомобіля з наступним виїздом на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем SUBARU Forester, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час даної дорожньо транспортної пригоди пасажиру автомобіля ВАЗ-21070 ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини, багато чисельних двосторонніх переломів ребер, забою правої легені, повного відриву кореня лівої легені, гемоторакс, закритої тупої травми черева, крововиливу в жирову капсулу правої нирки, лоханки нирок, розриву печінки, крововиливу в брижейку кишечнику, гемоперитоніум, закритих уламкових переломів правої лучової та ліктьової кістки, крововиливів та садна правої кісті, вивиху головки лучової кістки до заду, закритого поперекового перелому великої стегнової та кістки стегнової кістки з права, садна правого стегна, травматичного шоку, саден та крововиливів обличчя, крововиливу в мякі покрови потилиці, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 6 від 22.02.2015 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, а в даному випадку призвели до смерті.

Смерть ОСОБА_7 настала від травматичного шоку, який розвинувся в результаті полі травми з переломами ребер, відривом кореня лівої легені, супроводжуване внутрішніми кровотечами в сукупності з розривом печінки та переломами кінцівок, та перебуває в прямому причинному звязку з тілесними ушкодженнями, заподіяними при ДТП.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, просив не позбавляти його волі та дав показання, що відповідають обвинувальному акту. Крім того пояснив, що 6 січня 2015 року вони з ОСОБА_7 вирішили поїхати до сел. Павлиш Онуфріївського району, автомобілем керував обвинувачений. Проїхавши с. Шевченково почав іти сніг й раптом їх автомобіль занесло на зустрчну смугу, потім було зіткненні з іншим автомобілем, аварія, хтось викликав швидку допомогу. Після аварії потерпілий ОСОБА_7 залишався в нерухомому стані, й в подальшому з`ясувалось, що він був вже мертвий.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 вище зазначеної дорожньо транспортної пригоди, та пояснив, що саме в той перебував в лікарні, й син йому повідомив, що візьме з собою ОСОБА_8 й зїздить з ним до смт. Павлиш. Просив не позбавляти обвинуваченого волі, посилаючись на те, що той відшкодував йому завдану матеріальну та моральну шкоду і в даний час допомагає фізично та морально.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.

Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченого, захисника та потерпілого, які погодились дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки показання останнього повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатація транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено тяжкий злочин. За місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою, не працює, працездатний, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини обвинуваченим, щире каяття та автивне сприяння рокриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, врахувавши прохання потерпілого про обрання покарання, не повязаного з позбавлення волі, обвинуваченому слід призначити покарання в межав передбачених санкцією статті ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд вважає необхідним встановити ОСОБА_5 максимальний іспитовий строк, передбачений ч.4 ст. 75 КК України, тобто тривалістю на 3 роки, з урахуванням тяжких насідків від злочину, а саме смерті ОСОБА_7 , з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати в сумі 1617 гривень 86 копійок за проведеня судових інженерно-транспортних (автотехнічних) експертиз, підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.
Речові докази: автомобіль ВАЗ-21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль SUBARU Forester, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зберігаються на території майдану затриманих транспортних засобів Олександрійського відділення ДП «Кіровоград Інформ Ресурси» ( м. Олександрія, вул. Садова, 3-а), підлягають поверненню їх власникам.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обовязки: впродовж іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ - автомобіль ВАЗ-21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається на території майдану затриманих транспортних засобів Олександрійського відділення ДП «Кіровоград Інформ Ресурси» ( м. Олександрія, вул. Садова, 3-а), повернути власнику ОСОБА_5 .

Речовий доказ - автомобіль SUBARU Forester, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що НОМЕР_4 , що зберігаються на території майдану затриманих транспортних засобів Олександрійського відділення ДП «Кіровоград Інформ Ресурси» ( м. Олександрія, вул. Садова, 3-а), повернути власнику ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати всумі 1617 гривень 86 копійок за проведення судових інженерно-транспортних експертиз.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанстанції.

Суддя ОСОБА_1