Апеляційний суд Херсонської області
Справа №11-а/1218/2010 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія ст.187 ч.3 КК України Доповідач Ришкова Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 р. жовтня місяця «05» дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Бугрименка В.Г.,

суддів Ришкової Н.М., Буженко Н.В.,

за участю прокурора Литвиненка О.О.

адвоката в інтересах

засудженого ОСОБА_2П ОСОБА_3,

засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією з доповненнями засудженого ОСОБА_2 та апеляцією адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 09 лютого 2010 року,-

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Киргизія, росіянина, громадянина України, маючого повну середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, судимого :

-Скадовським районним судом Херсонської області:

20.07.1995 року за ст. 17 ст. 86-1, ч.4 ст. 81, ч.3 ст. 81 ч.1 ст. 89 КК України до 5 років позбавлення волі, з випробуванням;

28.07.1997 року за ст.17 ч. З ст. 81, 43 КК України на строк 5 років 7 місяців позбавлення волі,

21.12.2005 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

-та Білозерським районним судом Херсонської області:

08.08.2002 року за ст.ст. 391, 71 КК України - до 1 року 1 місяця позбавлення волі

- звільнененого з місць позбавлення волі 19.07.2003 року по відбуттю строку покарання,

визнано в винним та засуджено за скоєння злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 2, 187 ч. 3 КК України з призначенням покарання:

-за ст.185 ч.2 KK України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

за ст. 187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років зі конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна з відбуванням покарання кримінальне виконавчій установі закритого типу

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 відраховано з 26.06.2009 року, мірі запобіжного заходу - тримання під вартою, залишено судом без змін до вступу вироку в законну силу.

Цим же вироком

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 Північно - Казахстанської області, росіянина, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, згідно ст.89 КК України - не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6,

-визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з відбуванням покарання у кримінальне виконавчій установі закритого типу з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховано з 13.02.2009 року, міру запобіжного заходу - тримання під вартою, залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирішено питання про речові докази.

ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що 25.11.2008року, біля 02:00год., маючи на меті заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 будучи у стані алкогольного сп'яніння спав на тротуарі по вул. Чапаєва між вул. Леніна та Куйбишева у м. Скадовську Херсонської області, викрав належні потерпілому ОСОБА_6 речі, а саме: мобільний телефон „Нокіа Н70" вартістю 1200,00грн., в якому знаходилась флеш-карта - 75,00грн. та чіп-карта оператора мобільного зв'язку „Київстар" - 25,00грн, черевики - 160,00грн, з викраденим місце і вчинення злочину залишив, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ; потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1460,00грн., розмір яких не є значним, шкода потерпілому повністю відшкодована, в зв'язку з чим цивільний позов, заявлений не був.

Окрім цього, підсудні ОСОБА_2П та ОСОБА_4, визнанні винними та засуджені за те, що діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим (приватним) майном, вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, та з проникненням у житло, при слідуючих обставинах:

31.01.2009 року, приблизно о 13:00год. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, шляхом вільного доступу, незважаючи на заперечення власниці будинку ОСОБА_7, проти її волі, проникли до будинку №40а по вул. Пролетарській у м.Скадовськ Херсонської області, де застосувавши фізичне насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої ОСОБА_7, що виразилося в нанесенні ударів по голові та тулубу останній, а також: погрожуючи вбивством, відкрито заволоділи грошима в сумі 800,00грн. З викраденим місце вчинення злочину залишили, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 800,00 грн., розмір якої не є значним, шкода потерпілій повністю відшкодована, ніяких претензій до підсудних не має.

В своїх апеляціях:

- з доповненнями засуджений ОСОБА_2, не заперечуючи свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, вважає, що по справі відсутні докази його вини у вчиненні розбійного нападу на потерпілу. В цій частині вважає вирок необґрунтованим та незаконним, висновки суду з цього приводу вважає невідповідаючими фактичним обставинам справи. На його думку суд дав неправильну юридичну оцінку його діям за вказаним епізодом.

Вважає, що склад злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України , по даному епізоду відсутній в його діях , так як не було протиправного проникнення , попереднього зговору с ОСОБА_4 на заволодіння майном потерпілої, самого нападу на потерпілу.

Просить вирок суду скасувати в частині його засудження за ч.3 ст.187 КК України та винести виправдувальний вирок в цій частині, а за ч.2 ст.185 КК України обрати покарання, не повязане з позбавленням волі;

-адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4, вважає , що вирок суду підлягає зміні в звязку з неправильною кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ч.3 ст.187 КК України в звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи .

Просив вказаний вирок суду скасувати в частині засудження ОСОБА_4 за ч.3 ст.187 КК України, перекваліфікувати його дії на ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання, не повязане з позбавленням волі.

При необхідності просить направити кримінальну справу для проведення додаткового розслідування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засуджених ОСОБА_8, ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, які підтримали вимоги, викладені в апеляціях, в тому числі і з доповненнями ОСОБА_9, прокурора, який доводи апеляцій вважає необгрунтованими та просив вирок суду залишити без змін , останнє слово засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , в якому просили вирок суду за ч.З ст.187 КК України скасувати , перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційні вимоги засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 задоволенню не підлягають зі слідуючих підстав.

ОСОБА_6 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст.187 КК України , за який вони засуджені, при обставинах, встановлених судом та викладених у вироку, незважаючи на заперечення вини за даним епізодом у судовому засіданні, підтверджується сукупністю доказів,наведених в вироку.

Судом дії ОСОБА_2 та ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України правильно. Кваліфікація дій за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_2, який повністю визнав вину за вказаним епізодом, ніким не оспорюється.

Як свідчить аналіз матеріалів справи, висновки про доведеність вини обох засуджених в умисному нападі з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим (приватним) майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу,з проникненням у житло,місцевий суд зробив на підставі зібраних по справі і досліджених в судовому засіданні доказів, давши їм оцінку в їх сукупності і взаємозв'язку.

Зокрема, висновки суду про винність ОСОБА_2 та ОСОБА_4

здійсненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 ну М.А. грунтуються на :

- показаннях підозрюваного ОСОБА_4 (а.с.41-42 , т.1), оголошенних та досліджених в судовому засіданні , згідно яких 31.01.2009р., він з ОСОБА_2 прийшли до ОСОБА_7, та незважаючи на те, що вона не пускала їх, намагалася] зачинити двері, вони зайшли в будинок, де ОСОБА_2 утримував потерпілу, а він шукав гроші , які знайшов під матрацем на ліжку та забрав їх. У потерпілої вимагали грошей, ОСОБА_2П вдарив її по голові. Допускає, що ОСОБА_7 бачила, як він брав гроші Після того як вийшли з будинку, ОСОБА_7 за воротами розмовляла з якимось чоловіком і скаржилася йому на них .

Вказані показання ОСОБА_4, допитаний в якості обвинуваченого, підтвердив (т.1 а.с. 48);

-показаннях потерпілої ОСОБА_7 як в ході досудового слідства (а.с.17 т.1), оголошених та досліджених в судовому засіданні, так і її показаннями в судових засіданнях 26.05.2009 року та 30.11.2009 року, відповідно яким ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які проти її волі проникли до її житла, 31.01.2009 року, приблизно о 13 годині, за місцем її проживання, було скоєно на неї напад , в процесі якого вона зазнала погроз, ударів по голові з боку ОСОБА_2, який в процесі нападу утримував її, а ОСОБА_10 забрав гроші, які вона переховувала під матрацом ліжка. При цьому обидва вимагали гроші, золото, ікони. При цьому ОСОБА_4 вимагав її звязати , а ОСОБА_2 - запропонував вбити. ОСОБА_4 намагався накинути на її шию шнур, проте вона вчинила опір. Вважає, що діяли обидва за змовою. Погрози сприймала реально. І тільки після того, як пообіцяла дістати грошей та передати їм, вони припинили свої дії. Після цього не ночувала дома, боялася, що обидва повернуться і вбють її.

В судових засіданнях під час судового слідства 26.05.2009 року та 30.11.2009 року потерпіла заявила, що підсудні, не визнаючи вину, говорять неправду про обставини злочину;

-показаннями свідка ОСОБА_11 в ході досудового слідства (а.с. 21), дослідженими і перевіреними в судовому засіданні, відповідно яким 31.01.2009 в пообідній час коли він прийшов до ОСОБА_7, то побачив , як з двору вийшли ОСОБА_7 з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які погрожували їй вбивством в разі не передачі грошей через 3 дня. ОСОБА_7 була дуже налякана, розповіла, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 забрали у неї гроші, намагалися зв'язати, погрожувати вбити, а також вона пообіцяла їм попросити грошей у дочки та віддати їм).

Ці показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_4 (а.с.41-42 , т.1) в цій частині, оголошенними та дослідженими в судовому засіданні;

- показаннями у судовому засіданні свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, працівників Скадовського РВ УМВС України в Херсонській області, які підтвердили в судовому засіданні, що потерпіла ОСОБА_7 розповідала у їх присутності про обставини розбійного нападу, вчиненого щодо неї ОСОБА_2 та ОСОБА_4 31.01.2009 року, в ході якого їй погрожували вбивством, забрали гроші, намагалися накинути на шию шнур, завдавали побої по голові, вимагали гроші та інші цінності;

-письмовими доказами по справі, дослідженими і перевіреними в судовому засіданні, а саме

-заявою ОСОБА_7 від 02.02.2009 року про вчинений на неї напад та викрадення належного їй майна (а.с.2 т.2);

-протоколом явки з повинною ОСОБА_4А від 02.02.2009р., (а.с.7 т. 1);

-протоколом очної ставки між потерпілою та ОСОБА_4, в ході якої він визнавав, що вимагали разом з ОСОБА_2 у потерпілої гроші, під матрацем ліжка він знайшов гроші та забрав їх, ОСОБА_2П в його присутності наніс удар по голові потерпілої, та намагався ще завдати ударів (а.с. 19 т. 1);

-протоколом огляду від 02.02.2009 року будинку ОСОБА_7, відповідно якому на веранді будинку розбито скло вікна (а.с.Зт.2). Ці дані узгоджуються з показаннями потерпілої , що скло у вікні веранди було розбите ОСОБА_2, якого вона не впускала в будинок .

Оцінивши докази, зібрані по справі на досудовому слідстві, досліджені і перевірені в судовому засіданні, отримані в процесі судового слідства у їх сукупності, суд прийшов до правильного висновку про наявність складу злочину , передбаченого ч.З ст.187 КК України в діях обох підсудних , та обґрунтовано не прийняв до уваги показання підсудних в судовому засіданні , які не узгоджуються з іншими доказами по справі, та зміни в показаннях потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні 14.12.2009 року , в яких вона заперечувала погрозу з боку підсудних по справі , та спростувала свої попередні показання про спільність їх дії під час розбійного нападу , так як вони спростовуються показаннями потерпілої як в ході досудового слідства , так і в судових засіданнях 26.05.2009 року та 30.11.2005 року, а також іншими доказами по справі, наведеними в вироку.

Суд правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 протиправно проникли в житловий будинок потерпілої , так як з її показань як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні, вона не пускала їх в будинок, проте ОСОБА_4 помимо її волі зайшов в будинок, та зсередини відкрив двері, які вона встигла зачинити, ОСОБА_2, який перед цим намагався відкрити двері та розбив скло в вікні веранди. При огляді місця події було встановлено та зафіксовано в протоколі розбите скло в вікні веранди (а.с.3 т.2). Узгодженість дій засуджених свідчать про наявність попередньої змови на розбійний напад на потерпілу.

Тому доводи апелянтів в частині недоведеності вини обох підсудних у вчиненні розбійного нападу на потерпілу, відсутності протиправного проникнення та попереднього зговору та самого нападу на потерпілу не заслуговують на увагу.

Підстав для виправдання ОСОБА_2 за ч.3 ст.187 КК України колегія суддів не

вбачає.

Будь-яких даних про порушення органами досудового слідства чи судом норм кримінального або кримінально- процесуального закону, які давали б підставу для скасування судового рішення, не встановлено.

Разом з тим суд безпідставно в вироку послався як на докази по справі на пояснення ОСОБА_15 (а.5 т.1), ОСОБА_7 (т.1 а.с.4, 11-13), ОСОБА_4 (т.1 а.с. 8, 14), які хоча і узгоджуються з добутими доказами по справі, проте, відповідно до ст. 65 КПК України не відносяться до доказів по справі.

Також, колегія суддів не вбачає підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_4А.з ч.3 ст. 187 на ч.1 ст.185 КК України, призначення йому покарання, не повязаного з позбавленням волі, та направлення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування.

Тому апеляційні вимоги захисника в цій частині теж безпідставні.

Керуючись ст..ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію з доповненнями засудженого ОСОБА_2 та апеляцію адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 09 лютого 2010 року,-без зміни.

Головуючий:

Судді: