Справа № 11-267/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 03.03.2010
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2010 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Орла А.І.

суддів Габрієль В.О., Черкесова В.М.

з участю прокурора Чупринської Є.М.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції старшого помічника прокурора з питань нагляду за додержанням і застосуванням законів на транспорті ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 18 грудня 2009 року, яким :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, Житловий масив Садовий 8 кв. 10, засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим терміном 2 роки.

Цим же вироком вирішено питання щодо цивільного позову та речових доказів .

Колегія суддів , -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину при наступних обставинах.

26.12.2008 року приблизно о 18 годині 45 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи на відстані близько 100 150 м від зупиночної платформи Хмельовик в напрямку с. Більшовик Баришівського району, здійснив розбійний напад на раніше йому не знайому ОСОБА_4 із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоровя потерпілої та заволодів її майном : сумкою вартістю 80 грн., мобільним телефоном ОСОБА_5 К 550 і з сім-картою загальною вартістю 700 грн., диском DVDартістю 25 грн., парфумами Шерлі Мей вартістю 50 грн., косметикою на загальну суму 30 грн., ключем вартістю 20 грн., гаманцем вартістю 30 грн., грошима в сумі 900 грн., паспортом та ідентифікаційним кодом на імя ОСОБА_4, мобільним телефоном Нокіа 6230ь з сім-картою, що належить ОСОБА_6 вартістю 1200 грн., мобільним телефоном Моторола К 1 вартістю 800 грн., що належить ОСОБА_7, мобільним телефоном LG шоколад вартістю 1200 грн., поліетиленовим пакетом вартістю 3 грн., в середині якого знаходилися продукти харчування на загальну суму 400 грн.. При здійсненні розбійного нападу, ОСОБА_3 невстановленим предметом наніс ОСОБА_4 один удар ззаду по голові від якого потерпіла впала, після чого наніс потерпілій удар ногою по правій нозі нижче коліна. Внаслідок дій засудженого ОСОБА_8 хіна В.О. потерпілій ОСОБА_4 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо суглобних переломів обох кісток правої гомілки.

На даний вирок суду державним обвинувачем подана апеляція, доповнення та зміни до неї, в якій прокурор просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. В обґрунтуванні апеляції зазначено, що судом не встановлено місця скоєння злочину та механізму отримання потерпілою тілесних ушкоджень.

На вирок суду захисником ОСОБА_1 подана апеляція в якій він просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Обґрунтовуючи свою апеляцію захисник зазначає, що вина засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину належним чином не доведена, не встановлено механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілою. Вважає, що дії засудженого необхідно було кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію державного обвинувача та частково підтримав апеляцію захисника і просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, захисника ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію та змінену апеляцію прокурора і просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції до задоволення не підлягають.

Колегія суддів знаходить безпідставним твердження апеляцій про те, що судом не встановлено місця скоєння злочину, поскільки це суперечить вироку суду та матеріалам кримінальної справи. Так, суд у вироку зазначив, що злочин ОСОБА_3 вчинив на відстані 100 150 м від зупиночної платформи Хмільовик в напрямку с. Більшовик. Цей свій висновок суд належним чином обґрунтував у вироку, пославшись при цьому на протокол огляду місця події від 27.12.2008 року.

Не можна погодитись і з твердженнями викладеними в апеляціях про не встановлення механізму отримання потерпілою тілесних ушкоджень. Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи та показів експерта в судовому засіданні, внутрішньосуглобні переломи обох кісток правої гомілки могли виникнути при поштовху потерпілої з приданням тілу крутячого руху, тобто при викручуванні зафіксованої стопи. Дане твердження, викладене експертом, не суперечить матеріалам кримінальної справи та повністю вписується в обставини вчинення злочину, які встановлені судом. Експерт лише виключив можливість отримання зазначених переломів від удару. Колегія суддів вважає, що дії засудженого ОСОБА_3 під час нападу на потерпілу з метою заволодіння її майном знаходяться в прямому причинному звязку з наставши ми наслідками і саме вони призвели до отримання потерпілою середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дії засудженого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоровя особи, яка зазнала нападу. Підстав для кваліфікації дій засудженого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України, колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає, що засудженому ОСОБА_3 призначене покарання у відповідності з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України і воно в даному випадку є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляції і знаходить за необхідне залишити апеляції без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.. 365, 366 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції захисника ОСОБА_1 та державного обвинувача залишити без задоволення, а вирок Баришівського районного суду Київської області від 18 грудня 2009 року щодо ОСОБА_3, без змін.

С У Д Д І :