Справа № 314/4451/15-к
Провадження № 1-в/314/930/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю прокурора: ОСОБА_2 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 55), надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні своє клопотання підтримав, просив його задовольнити, пояснив, що зробив для себе належні висновки, у скоєному злочині вину визнає, чим заслужив на умовно-достроково звільнення від подальшого відбування покарання.

У судовому засіданні представник адміністрації колонії суду пояснив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 25 грудня 2012 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, в установах виконання покарань знаходиться з 18 січня 2013 року. Під час утримання у Вільнянському слідчому ізоляторі вимоги режиму тримання не порушував, заохочень та стягнень не мав. З 07 лютого 2013 року по 05 березня 2013 року відбував покарання у Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 99), за цей час вимоги режиму відбування покарання не порушував, заохочень та стягнень не мав. З 05 березня 2013 року перебуває на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні при Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55). За час відбування покарання характеризується посередньо, мав 1 стягнення, яке на теперішній час погашене у встановленому законом порядку, 1 разу був заохочений правами начальника колонії. На виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з хворобою на туберкульоз. Не залучався до робіт з благоустрою місць позбавлення волі, оскільки не вбачає суспільної необхідності в їх виконанні. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження». Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення неслужбових стосунків. Відносно працівників адміністрації грубості не проявляє. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи не завжди ставиться сумлінно через особисту неорганізованість. Комісія установи вважає, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, тому відносно нього не доцільно застосовувати ст. 81 КК України.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши матеріали особової справи, вислухавши засудженого ОСОБА_4 , представника адміністрації колонії, висновок прокурора, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

З матеріалів подання встановлено, що під час знаходження у Вільнянському слідчому ізоляторі з 18 січня 2013 року по 07 лютого 2013 року та відбування покарання з 07 лютого 2013 року по 05 березня 2013 року у Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 99) засуджений ОСОБА_4 вимоги режиму тримання не порушував, заохочень та стягнень не мав.

З 05 березня 2013 року ОСОБА_4 перебуває на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні при Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), має обмеження працездатності через хворобу на туберкульоз, про що свідчить медична довідка, у зв`язку з чим не працевлаштований на виробництві установи, однак не залучався і до іншої праці, в тому числі суспільно-корисної на підставі ст. 118 КВК України, що об`єктивно підтверджено довідкою установи виконання покарань.

Формально ОСОБА_4 дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що 1 разу заохочений правами начальника колонії. Однак наявність заохочення само по собі ще не свідчить про виправлення засудженого та досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, оскільки поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання, в тому числі, що безпосередньо передує вирішенню питання про умовно-дострокове звільнення, не була стабільно позитивною та активною. Так, уже після отримання заохочення засуджений допускав порушення режиму відбування покарання, зокрема, представниками адміністрації під час обшуку у засудженого були виявлені заборонені предмети, за що ОСОБА_4 постановою начальника колонії від 08 вересня 2014 року був переведений до дисциплінарного ізолятору строком на 5 діб. На теперішній час стягнення погашене у встановленому законом порядку, проте враховується судом як характеристика поведінки засудженого протягом цього періоду відбування покарання. Крім того, після отримання стягнення засуджений своєю поведінкою більше не заслуговував на заохочення.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги ті факти, що засуджений ОСОБА_4 не приймав участі в організації виховних заходів, які провадяться в установі, зокрема, участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, які, відповідно до розділу XXIV Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, спрямовані на формування та закріплення у засуджених прагнення до заняття суспільно-корисною діяльністю, сумлінного ставлення до праці, дотримання вимог законодавства та прийнятих у суспільстві правил поведінки, підвищення їх загальноосвітнього і культурного рівнів, так само не приймав засуджений участі у роботі самодіяльних організацій тощо.

З характеристики, наданої адміністрацією установи виконання покарання, вбачається, що засуджений приймав участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», однак ці посилання суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини заперечувалися засудженим, крім того, відомості про участь ОСОБА_4 у реалізації цієї програми відсутні у особовій справі засудженого, наданій адміністрацією установи.

Також з характеристики засудженого судом встановлено, що останній навіть не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, зокрема, не приділяє уваги в необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, невмисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні.

При вивчених обставинах на теперішній час суд погоджується з висновком комісії Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55) та не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

02.10.2015

02.10.2015

12.10.2015