АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 647/2932/14-к
Справа № 11кп/791/1018/15 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
категорія ст.187 ч.2КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :
Головуючого судді ОСОБА_2
Суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Уселля-Сибірське Іркутської області, РФ, громадянина України, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 освіта середня, працюючого по найму, одруженого, раніше судимого, остання судимість 17.04.2007 р. за ч.1 ст.187 КК України на три роки позбавлення волі, звільненого 10.02.2010 р.,
Визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за яке призначено покарання сім років п`ять місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності.
Обраний запобіжний захід у вигляді особистого забовязання до набрання вироком чинності, та зараховано у строк відбування покарання перебування під вартою з 04.09.2014 р. по 17.02.2015 р.
Вирішено питання щодо речових доказів: повернути ОСОБА_7 (т.1 а.п.36) та потерпілому ОСОБА_8 (т.1 а.п.40).
Учасники судового провадження:
обвинувачений ОСОБА_7
захисники обвинуваченого адвокат ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, 27.09.2010 року, близько 22.00 год., знаходячись поблизу бара «Ласточка» по вул. 1-го травня, 111 у м.Бериславі Херсонської області за попередньою змовою з ОСОБА_10 , (який 30.01.2012 р. за даним епізодом за ч.2 ст.187 КК України засуджений і вирок набрав чинності), переслідуючи єдиний умисел направлений на заволодіння чужим майном, застосувавши насилля, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , умисно, по черзі спричинили тілесні ушкодження, які відповідно висновку експерта №57/169 від 10.11.2010 р. та №57 від 11.09.2015 року відносяться до середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я та легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я і відкрито заволоділи перснем з жовтого металу 585 проби, вагою 8 гр. на загальну суму 2642 грн.32 коп., спричинивши матеріальну шкоду на зазначену суму.
Суд такі дії ОСОБА_7 кваліфікував за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_6 вважає вирок незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінально процесуального закону. Зазначає, що заява потерпілого ОСОБА_12 про вчинення злочину не відповідає вимогам закону, що він не попереджений про завідоме неправдиве повідомлення, вона не має належної реєстрації та в ній не зазначено про те, що в нього відкрито заволоділи золотою печаткою. Наводить доводи щодо недоведеності спричиненню потерпілому матеріальної шкоди, оскільки суду стороною обвинувачення не надано висновку експерта щодо вартості викраденого; протокол огляду місця пригоди не підписаний всіма учасниками слідчої дії; зазначає розбіжності у кольорі вилученої з місця пригоди майки та джинсових штанів у потерпілого ОСОБА_12 , та суд збільшив обсяг доказів, які підлягали дослідженню у судовому засіданні, допитавши додаткових свідків. Прохає вирок скасувати і провадження закрити за відсутністю складу злочину.
Заслухавши суддю доповідача, захисника адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні вимоги захисника, і просили задовольнити їх, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, де сторони залишились на своїх міркуваннях, надавши останнє слово обвинуваченому ОСОБА_7 , прохавшого вирок скасувати, колегія суддів приходить до слідуючого.
Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні розбійного нападу за обставин, встановлених судом, ґрунтується на доказах здобутих у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні і належно оцінених судом та викладеними у вироку.
Колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими посилання апелянта на те, що висновки суду про винність ОСОБА_7 не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження,
Зокрема, його винність підтверджується свідченнями потерпілого ОСОБА_11 з яких вбачається, що саме ОСОБА_13 почав його душити, а ОСОБА_14 вдарив його з заду, та обоє почали бити руками та ногами, а потім взявши під руки, потягли до пам`ятника «Танк», де продовжували бити, лазити по кишеням, забрали ключі від машини та, стягнувши з пальця перстень, зломили його. Після приїзду працівників міліції ОСОБА_13 втік, а ОСОБА_14 скинув з себе майку та кинув ї під машину.
Ці свідчення потерпілого не суперечать дійсним обставинам справи та показанням у суді, допитаними у якості свідків: ОСОБА_15 , що на той час працював в кафе «Ласточка», та хтось сказав, що на вулиці бійка, вийшовши з кафе, біля танку побачив троє чоловіків, один з яких лежав на землі, а двоє стояло рядом та дивилися вниз; ОСОБА_16 , що бачив, як падає ОСОБА_12 , а потім ОСОБА_13 та ОСОБА_14 взяли його під руки та повели до пам`ятника «Танк»; ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , що в перших числах вересня 2010 року у складі слідчо-оперативної групи виїжджали на виклик у кафе «Ласточка», потерпілого ОСОБА_12 побачили лежачого у стані на півсвідомості біля пам`ятнику «Танк» з тілесними ушкодженнями, та він сказав, що їх спричинили ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , і у Лінника було вилучено майку зі слідами схожими на кров; ОСОБА_19 та ОСОБА_20 підтвердили наявність у потерпілого ОСОБА_12 перстня.
Свідчення вказаних осіб узгоджуються з протоколами слідчих дій: протоколом огляду місця пригоди від 27.09.2010 р. та від 02.10.2010 р., протоколом огляду предметів від 02.10.2010 р. та постановами про приєднання до матеріалів справи речових доказів (а.п.34-35, 36, 39, 37-38, 40 т.1).
Судом також досліджувались:
? висновки судово-медичної та комісійної експертиз, якими підтверджується наявність у потерпілого ОСОБА_11 тілесних ушкоджень середньої ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я - закритого перелому 10-го ребра з права, крововилив грудної клітини, закритий перелом дистальної головки основної фаланги 3-го пальця лівої кисті з крововиливом у місці перелому, легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`ю - закритий перелом кісток носу, та легкі тілесні ушкодження крововиливи у м`які тканини голови, садна голови, ушиблена рана з крововиливом в слизову нижньої губи та інші. Тілесні ушкодження отримані внаслідок травматичного впливу тупими предметами, утворення яких не виключено 27.09.2010 року.(а.п.23-26 т.3, 44-45 т.1). Ці висновки судово-медичних експертиз узгоджуються зі свідченнями потерпілого щодо способу і механізму нанесення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 йому тілесних ушкоджень.
? вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 30.01.2012 року, яким ОСОБА_10 за даним епізодом засуджено за ч.2 ст.187 КК України на сім років п`ять місяців позбавлення волі, та ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 29.05.2012 року з мотивувальної частини вироку посилання суду на те, що він вчинив злочин за попередньою змовою з ОСОБА_14 , виключено та зазначено що за попередньою змовою з іншою особою.
Доводи апеляційної скарги захисника, про те, що заява потерпілого ОСОБА_12 про вчинення злочину не відповідає вимогам закону, що він не попереджений про завідоме неправдиве повідомлення, вона не має належної реєстрації та в ній не зазначено про те, що в нього відкрито заволоділи золотою печаткою, є безпідставною, оскільки кримінальна справа по КПК України в редакції 1960 року порушена на підставі рапорту оперативного чергового від 27.09.2010 року, який належним чином зареєстрований в журналі заяв і повідомлень про злочини (а.п.32 т.1).
Доводи захисника про те, що не встановлено ні досудовим слідством ні судом наявність у потерпілого персня та його вартість, не ґрунтується на матеріалах справи.
Так, потерпілий послідовно стверджував про наявність персня, який стягували з пальця та зломили його під час розбійного нападу ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Свідки ОСОБА_19 і ОСОБА_20 стверджували про наявність у потерпілого персня. Щодо його вартості, то вироком суду (встановлений судом преюдиційний факт) від 30.01.2012 року, яким ОСОБА_10 засуджено, встановлено його вагу та вартість: перстень з жовтого металу 585 проби, вагою 8 гр., вартістю 330,29 грн. за один грам, на загальну суму 2642,32 грн.
Кримінальна справа була порушена і розслідувалась по нормам КПК України 1960 року і слідчі дії проводились у відповідності до положень зазначеного КПК. Оскільки КПК України в редакції 1960 року не передбачав обов`язкового проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, то доводи апеляційної скарги захисника щодо необхідності призначення такої експертизи на досудовому слідстві є безпідставним.
Не тягне за собою визнання недопустимими доказами протокол огляду місця пригоди від 27.09.2010 року, оскільки не підписаний всіма учасниками проведення цієї слідчої дії, а саме о/у СКР ОСОБА_21 , та розбіжності у кольорі вилученої з місця пригоди майки та джинсових штанів у потерпілого ОСОБА_22 .
Не можна погодитись з доводами апеляційної скарги захисника, що суд збільшив обсяг доказів, які підлягали дослідженню у судовому засіданні, допитавши додаткових свідків, які не були очевидцями та про наявність яких було відомо потерпілому, але він не заявив їх на стадії визначення обсягу доказів, які підлягали дослідженню у судовому засіданні.
Частиною 11 ст.290 КПК України, передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Відповідно до зазначеної норми, представником потерпілого ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_23 відкрито стороні обвинуваченого ОСОБА_7 та його захиснику адвокату ОСОБА_6 додаткових матеріалів: протоколи опитування свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (а.п.32-41 т.3).
Аналіз наведених доказів узятих у їх сукупності, дав підстави суду зробити правильний висновок про винність ОСОБА_7 і правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньо змовою групою осіб, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд відповідно до ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу і всі обставини справи, та призначив покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
Порушень кримінального-процесуального закону, які б тягли зміну чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 08.10.2015 року щодо нього без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення учасниками судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Судді: (три підписи)

згідно оригінала суддя ОСОБА_2 .