Справа № 1-477/11
Провадження № 1/1306/9306/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2011 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Гарасимків Л.І., розглянувши скаргу ( в порядку ст.27 КПК України) ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ознаками ст. 125 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить порушити кримінальну справу щодо ОСОБА_2 за ознаками ст.125 ч.2 КК України.

Мотивує, що його дочка ОСОБА_3 в свій час перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, але в подальшому шлюб змушена була розірвати через нестерпну поведінку чоловіка. В даний час дочка проживає в нього дома в м.Дрогобичі, а ОСОБА_2 в себе вдома в с.Попелі, Дрогобицького району, Львівської області. Згідно рішення опікунської ради Дрогобицької міської ради ОСОБА_2 має право на побачення зі своєю дочкою ОСОБА_4 двічі на тиждень.

5 червня 2011 р. в першій половині дня ОСОБА_4 подзвонив йому і сказав, що хоче зустрітися з дочкою і вони домовилися, що він із онучкою ОСОБА_4 Софійкою буде чекати його в центрі м.Дрогобича. Вимушений був супроводжувати внучку, бо вона сама боялася йти на побачення з батьком.

В центрі м.Дрогобича , біля міської ратуші, він чекав ОСОБА_4 до 13.30год., і коли він нарешті появився, то він дорікнув йому, що треба вчасно приходити. ОСОБА_4, перебуваючи явно в стані алкогольного сп»яніння, на його слова рореагував дуже агресивно, став наносити йому удари ногами по нижніх кінцівках. Він на його дії не реагував, не відповідав зустрічними ударами. Тут появився молодий чоловік, який показав йому посвідчення і представився інспектором міліції в справах неповнолітніх, прізвища та посаду не запам»ятав. Він же запитав у внучки, чи піде вона з батьком ( внучка плакала, бо була дуже перелякана протиправними діями батька ) і відповіла, що піде з батьком. ОСОБА_2 повів її на атракціон, при цьому погрожував йому різними словами розправитися з і мною, але на це він не реагував і чекав на внучку. Коли ОСОБА_2 з внучкою направлялася до нього, в цей момент до нього подзвонили на мобільний телефон, то ОСОБА_2 підійшовши до нього, кулаком наніс йому удар в сонячне сплетіння. Від удару йому перехопило продих, він довго не міг віддихатися, в грудях сильно боліло. Він по мобільному телефону викликав наряд міліції. Коли на його виклик підійшли працівники міліції, він розповів , що сталося і вказав на ОСОБА_2 як на особу, яка його побила. Про що вони розмовляли із ОСОБА_2, він не чув. Пізніше по телефону він повідомив про цю подію свою дружину та двоюрідного брата ОСОБА_5. Крім них, до міліції також прийшла його дочка ОСОБА_6. Він все розповів про конфлікт, а потім його госпіталізували. Близько 16 днів він знаходився на стаціонарному лікуванні в Дрогобицькій лікарні. На лікарства ним витрачено грошей в сумі 954 грн. 10 коп. За що ОСОБА_2 його побив, він сказати не може. Своїми діями ОСОБА_2 умисно заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянках обох гомілок. Згідно акту судово-медичного обстеження №444 від 10.06.2011р. дані тілесні ушкодження відносяться до категорій легких тілесних ушкоджень. Опитаний під час дослідчої перевірки по його заяві ОСОБА_2 свою вину у заподіянні йому тілесних ушкоджень не визнав, пояснив, що взагалі не наносив йому жодних тілесних ушкоджень. Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України його вина у вчиненні даного злочину підтверджується протоколом телефонного повідомлення від 05.06.2011р. згідно якого він звернувся із заявою про побиття його ОСОБА_2, актом судово-медичного обстеження №444 від 10.06.2011р., згідно якого йому спричинено умисні легкі тілесні ушкодження внаслідок ударної взаємодії з тупими предметами, не виключено в термін вказаних освідуваним та зазначений в медичних документах, витягом із історії стаціонарного хворого ОСОБА_1, згідно якого він перебував на стаціонарному лікуванні в Дрогобицькій ЦРЛ з 05 червня 2011р. по 21 червня 2001р., довідкою Дрогобицької ЦРЛ про кількість лікарств, призначених йому на лікування та їх перелік; накладною про вартість лікарств, призначених йому для лікування, постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 09 червня 2011р. Злочинними діями ОСОБА_2 йому спричинена матеріальна шкода на суму 954 грн.10 коп. Зазначена протиправна поведінка ОСОБА_2 відносно нього причинила йому моральну шкоду. Його дії спричинили йому глибокі душевні переживання та страждання, що негативно відбилися на його стані здоров»я, відчутно вплинули негативно на звичні життєві стосунки. Він тривалий час терпів фізичний біль від нанесених травм, тривалий час ( 17 днів) перебував на лікуванні в лікарні. Про побиття його отримали інформацію сусіди, його знайомі, що ще більше поглибило його душевні переживання та страждання. Моральні і фізичні страждання продовжуються і по даний час, адже ОСОБА_2 не тільки не розкаявся у тому що накоїв з ним, але навіть не попросив пробачення. Причинену йому моральну шкоду він оцінює в сумі 4000 гривень.

Відповідно до ст. 97 КПК суддя по заяві або повідомленню про злочин зобов»язаний порушити кримінальну справу у випадках передбачених КПК України, зокрема тільки в порядку ст. 27 КПК, не інакше як за скаргою потерпілого, яка повинна відповідати вимогам ст.ст. 223, 224 КПК України.

Як видно із змісту скарги, поданої ОСОБА_1 вона не відповідає вимогам ст.ст.223, 224 КПК України, в описовій частині відсутні показання обвинуваченого по суті пред»явленого йому обвинувачення, доводи наведені на свій захист, оскільки в матеріалах скарги та в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи є багато розбіжностей, оскільки доказом по справі є лише висновок експертизи, а такої по справі не проведено ( є витяг з історії хвороби за №04184 від 21.06.2011р. ), а її проведення є обов»язковим для встановлення тяжкості і характеру тілесних ушкоджень ( п.2 ст.76 КПК України), тому по справі слід призначити та провести судово-медичну експертизу потерпілого для з»ясування, які він отримав тілесні ушкодження, їх локалізацію, ступінь тяжкості та характерні ознаки, механізм утворення ( чи могли вони бути заподіяні в результаті самовільного падіння чи шляхом цілеспрямованих дій, скільки разів на тіло потерпілого міг діяти чи діяв контактуючий об»єм, щоб спричинити наявні ушкодження). З»ясування вище вказаних обставин потребує проведення таких слідчих дій, які є невластиві для суду ) ставки віч-на-віч, відтворення обстановки і обставин події, проведення експертизи), а тому справу слід залишити без розгляду, оскільки зазначені обставини не можуть бути встановлені в судовому засіданні. Щодо застосування ст.315-1 КПК України для збирання доказів по справі, то за змістом цієї статті, таке доручення може бути дано лише органу, який проводив розслідування, а по цій справі проводиться дізнання.

За таких обставин скаргу слід залишити без розгляду та повернути ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 223, 224, 251 КПК України , суд,-

Постановив :

Скаргу ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ознаками ст. 125 ч.1 КК України, залишити без розгляду і повернути йому.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ___________________