УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України,
з неповною середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимого у 2007 році
вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185
КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, громадянина України,
з середньо-спеціальною освітою, працюючого ремонтником-
монтажником в КП «Київський Метрополітен», одруженого,
зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,
- у вчиненні кримінального, правопорушення, передбаченого ст.186ч.2 КК України,-
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 07 жовтня 2015 року запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у виді тримання під вартою був продовжений до 07 грудня 2015 року.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки судове провадження, з урахуванням визначеного судом обсягу дослідження доказів, неможливо завершити до спливу вищезазначеного строку тримання обвинувачених під вартою, вислухавши думку прокурора про доцільність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, виходячи з тяжкості злочину у вчиненні якого вони обвинувачуються та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні їм запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати, вислухавши думку захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 , який просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на відсутність належного обгрунтування прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, при цьому просив врахувати, що обвинувачений не має наміру ухилятись від явок до суду та продовжувати злочинну діяльність, має постійне місце проживання, вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 який просив йому змінити запобіжний захід на більш мякий, не пов`язаний з позбавленням волі, та ОСОБА_6 , який підтримав думку свого захисника, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Крім того, згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з даних обвинувального акту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186ч.2 КК України, за вчинення якого передбачене покарання лише у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Враховуючи ступінь тяжкості вищезазначеного злочину, передбаченого ст.186ч.2 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, суворість передбаченого законом покарання, особи обвинувачених, зокрема ОСОБА_5 не працює, не має постійного джерела доходів, не одружений, не має соціальних зв`язків, крім того ОСОБА_6 та ОСОБА_5 раніше притягувались до кримінальної відповідальності, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, з урахуванням майнової шкоди, на яку потерпілою ОСОБА_7 заявлено позов, що на даний час не відшкодована, суд приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинувачених ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на потерпілу та свідків, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за доцільне збереження обраного обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у зв`язку з чим запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який закінчується 07 грудня 2015 року слід продовжити ще на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, суд,-
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186ч.2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто по 24 січня 2016 року (включно).
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186ч.2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто по 24 січня 2016 року (включно).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: