КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №1-216/10
Провадження № 1-216/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2010 року. Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Калька О.С.,

при секретарі Войтенко Є.М.

за участю прокурора Каралаш Ю.В.,

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працює, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст. 89 КК України на судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 02.12.2009 року близько 18.30 год., знаходячись біля зупинки громадського транспорту «Київський вокзал», що по вул. Зінківській в м. Полтаві на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків до потерпілого ОСОБА_1, умисно, наніс удар рукою зжатою в кулак в область щелепи останнього, чим спричинив потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження, згідно з висновком судово-медичної експертизи №2831 від 21.12.2009 року у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, перелому правої вилицевої кістки, гематоми мяких тканин обличчя, та які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, по ознаці тривалого розладу здоровя.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та суду дав показання про те, що він наніс удар потерпілому у відповідь на отриманий від нього удар в обличчя, однак за медичною допомогою не звертався, видимих тілесних ушкоджень не залишилося. Не заперечував, що конфлікт виник дійсно в час та в місці встановленому в ході розслідування кримінальної справи.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий суду дав показання про те, що він близько 18.30 год. проходив біля зупинки громадського транспорту «Київський вокзал» по вул. Зінківський в м. Полтаві та побачив, як його дружина йшла з невідомим, як йому здавалось в той момент, чоловіком. Коли дружина попрощалася з цим чоловіком потерпілий підійшов до нього з метою дізнатися хто він. Коли підійшов до впізнав цього чоловіка, ним виявився раніше знайомий потерпілому ОСОБА_2 У потерпілого з підсудним виникла суперечка з приводу відносин останнього з дружиною потерпілого, в ході якої ОСОБА_2 наніс йому удар в щелепу від якого потерпілий впав на землю. Заперечив нанесення підсудному ОСОБА_2 ударів. Просив призначити покарання підсудному не повязане з його реальним відбуванням.

В ході судового розгляду допитана свідок ОСОБА_3 суду дала показання про те, що особисто бійки не бачила, однак бачила тілесні ушкодження у свого чоловіка ОСОБА_1, потерпілого по справі, після конфлікту. Як пояснив їй ОСОБА_2, це він наніс тілесні ушкодження потерпілому в ході виниклого конфлікту

Крім власних показань підсудного, потерпілого та свідка ОСОБА_3 вина ОСОБА_2 підтверджується зібраними органами досудового слідства та перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом відтворення обстановки та обставин подій з потерпілим ОСОБА_1, в ході якого потерпілий показав механізм нанесення та локалізацію тілесних ушкоджень, отриманих від ОСОБА_2Л.(а.с.35-37);

-висновком судово-медичної експертизи №2831 від 21.12.2009 року, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, перелому правої ви лицевої кістки, гематоми мяких тканин обличчя, та які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, по ознаці тривалого розладу здоровя (а.с.12-13);

-висновком додаткової судово - медичної експертизи № 232 від 15.02.2010 року, згідно якого встановлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, перелому правої вилицевої кістки, гематоми мяких тканин обличчя, які утворилися від дії тупого(их) предмету(ів), можливо в строк та за обставин, на які вказує ОСОБА_1 в ході відтворення обстановки та обставин події (а.с.47)

Суд не приймає до уваги твердження підсудного ОСОБА_2 про отримання ним тілесних ушкоджень від потерпілого ОСОБА_1, як підставу для нанесення удару потерпілому у відповідь, оскільки показання підсудного в цій частині спростовуються стабільними та послідовними показаннями потерпілого протягом досудового та судового слідства.

На підставі досліджених доказів суд дії ОСОБА_2 кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України оскільки встановлено, що він заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розгляд здоровя.

У силу ст.ст.66,67 КК України обставин, що помякшує або обтяжує покарання підсудного судом не встановлено.

Потерпілим ОСОБА_1 по справі заявлено цивільний позов до підсудного ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків в сумі 1109 грн. 40 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що в результаті злочинних дій підсудного ОСОБА_2 йому було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Сума матеріальних збитків складає 1109 грн. 40 коп., яка включає в себе витрати на обстеження (діагностику) та лікування. Крім того йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000 грн., оскільки заподіяні йому тілесні ушкодження мали негативний вплив на його здоровя, протягом тривалого часу він відчував сильний біль, фізичні страждання, в значній мірі були порушенні нормальні життєві звязки.

Позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають до повного задоволення, а в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З положень ч.1, ч.2 ст.23 ЦК України вбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя.

В частині стягнення матеріальних збитків позов підлягає до повного задоволення, оскільки підтверджується доказами фіскальними чеками та медичною документацією, які були надані суду позивачем.

В частині відшкодування моральної шкоди позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. В судовому засіданні потерпілим ОСОБА_1 подавались докази щодо заподіяння йому моральних страждань, що виразились у заподіяні йому тілесних ушкоджень, потерпілий протягом тривалого часу відчував сильний біль, фізичні страждання. Крім того, в значній мірі були порушенні його нормальні життєві звязки, оскільки він був вимушений лікуватись, не міг повноцінно спілкуватись зі своїми близькими. Крім того в майбутньому потерпілий ще буде потребувати медичної допомоги, повязаної з ліквідацією наслідків отриманої від дій підсудного травми.

Враховуючи викладене суд вважає, що потерпілому ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода в сумі, яка підлягає до стягненню в розмірі 6 000 грн.

По справі заявлений позов прокурора Київського району м. Полтави про стягнення із підсудного ОСОБА_2 на користь Полтавського міського фінансового управління витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_1 в сумі 1473 грн. 36 коп., якій підлягає задоволенню оскільки підтверджується довідкою про вартість лікування потерпілого (а.с. 49).

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який характеризується за місцем проживання позитивно, часткове визнання вини останнім та приходить до переконання, про можливість виправлення ОСОБА_2 із застосуванням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України та звільнення його від відбування покарання з встановленням іспитового строку, відповідно до ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обовязки:

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

2)повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю, а в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 суму в розмірі 1109 грн. 40 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та суму в розмірі 6000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора Київського району м. Полтави про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Полтавського міського фінансового управління суму в розмірі 1473 грн. 36 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписка про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави.

Головуючий О.С. Калько

01.07.2010