Справа № 11а-594/ 2010 р. Головуючий у І інстанції Береза В.І.
Категорія ст.296 ч.3, 189 ч.2 Доповідач Яременко О.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Галапаца І.І.,

суддів Волинця М.М., Яременка О.Д.,

з участю прокурора: Шахрайчук Н.І.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора Нора В.М., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та засудженого ОСОБА_1 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 25 березня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_4,

засуджено

за ст. 189 ч.2 КК України на три роки позбавлення волі ;

за ст. 309 ч.1 КК України на один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на нього обовязок не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 залишено без зміни підписка про невиїзд.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, вирок відносно яких в апеляційному порядку не оскаржується.

Вироком суду ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було визнано винними та засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

ОСОБА_2 будучи неповнолітнім, а також ОСОБА_1, ОСОБА_3 з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, групою осіб вчинили вимагання з погрозою насильства щодо потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 цього ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного спяніння вчинили хуліганство, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та опором громадянами які припиняли хуліганські дії. ОСОБА_6 цього ОСОБА_1 придбав, перевозив та зберігав наркотичні засоби в кількості 15,41 грам канабісу ( маріхуани), що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

ОСОБА_2, в кінці вересня 2005 року, будучи неповнолітнім за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою (матеріали відносно якої виділено з кримінальної справи) підійшов до неповнолітнього ОСОБА_5 у школі смт. Розділ Миколаївського району Львівської обл. ,завдав йому декілька ударів кулаком в живіт та вимагав у нього гроші, при цьому погрожував словесно якщо той не буде приносити гроші, то він буде перешкоджати навчатись у школі. Цього ж дня потерпілий ОСОБА_5, діючи під погрозами застосування фізичного насильства віддав підсудному ОСОБА_2 гроші в сумі 8 грн.

ОСОБА_6 цього ОСОБА_6, продовжуючи такі ж дії на початку жовтня 2005 року умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_1 на коридорі в приміщенні Роздільської ЗОСШ ,яка розташована в смт.Розділ Миколаївського району Львівської області, погрожуючи побиттям вимагав у потерпілого ОСОБА_5 ,щоб той приносив йому гроші в сумі 100 грн..

ОСОБА_6 цього ОСОБА_6, продовжуючи свої злочинні дії, в середині жовтня 2005 року, умисно ,з корисливих мотивів за попередньою змовою в групі осіб, з невстановленою слідством особою , на коридорі у приміщенні школи, яка розташована у смт. Розділ Миколаївського району Львівської обл.. погрожуючи побиттям, вимагав у неповнолітнього ОСОБА_5 гроші. Цього ж дня, останній діючи під погрозами застосування до нього фізичного насильства дав йому 3 грн.

ОСОБА_6 цього ОСОБА_6 в кінці жовтня 2005 року у школі в смт. Розділ Миколаївського району Львівської обл. умисно, з корисливих мотивів, погрожуючи побиттям вимагав у неповнолітнього ОСОБА_5 гроші. Цього ж дня останній діючи під погрозами застосування до нього фізичного насильства дав йому 2грн.

ОСОБА_6 цього ОСОБА_2, продовжуючи свої злочинні дії, в кінці листопада 2005 року, у школі смт. Розділ Миколаївського району Львівської обл.., умисно, з корисливих мотивів, погрожуючи побиттям, вимагав у неповнолітнього ОСОБА_5 гроші. Цього ж дня останній діючи під погрозами застосування до нього фізичного насильства дав йому 3 грн.

ОСОБА_6 цього ОСОБА_2 продовжуючи свої злочинні дії, в середині грудня 2005 року, у школі смт. Розділ Миколаївського району Львівської обл.., умисно, з корисливих мотивів, погрожуючи побиттям, вимагав у неповнолітнього ОСОБА_5 гроші. Цього ж дня останній діючи під погрозами застосування до нього фізичного насильства дав йому 3 грн.

Такі ж дії ОСОБА_6 вчинив щодо потерпілого ОСОБА_5 в кінці грудня 2005 року, при цьому ОСОБА_5 віддав йому 2 грн, в кінці січня 2006 року, при цьому ОСОБА_5 віддав йому гроші в сумі 3 грн., у лютому 2006 року, при цьому ОСОБА_5 віддав йому 2 грн.

ОСОБА_6 цього продовжуючи аналогічні дії, на початку березня 2006 року ОСОБА_6 умисно з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою, в школі смт.Розділ ,погрожуючи побиттям вимагав у потерпілого ОСОБА_5 гроші. Цього ж дня ОСОБА_5 діючи під погрозами застосування до нього фізичного насильства віддав ОСОБА_6 гроші в сумі 10 грн.

ОСОБА_6 цього у вересні 2006 року ОСОБА_6 умисно, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_1 в смт. Розділ Миколаївського району Львівської обл.. на території саду, який поруч з дитячим інтернатом підійшов до неповнолітнього ОСОБА_5, наніс йому удари кулаком та коліном в живіт та вимагав гроші в розмірі 50 грн., таких грошей у потерпілого ОСОБА_5 не було, тоді ОСОБА_6 забрав у нього мобільний телефон марки LG V9100, та через тиждень повернув його назад ОСОБА_5 за 50 грн.

ОСОБА_6 цього ОСОБА_6 на початку жовтня 2006 року у школі в смт.Розділ Миколаївського району Львівської обл.. погрожуючи побиттям вимагав у неповнолітнього ОСОБА_5 золотий ланцюжок.

В кінці грудня 2006 року, у цій же школі ОСОБА_6 вимагав у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Самсунг ІКС 660» вартістю 650 грн. Цього ж дня потерпілий ОСОБА_5 під погрозами застосування насильства віддав підсудному даний мобільний телефон.

ОСОБА_6 цього підсудний ОСОБА_2 в кінці січня 2007 року, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_3 на вході на горище школи смт. Розділ Миколаївського району Львівської обл.. вимагав у потерпілого ОСОБА_5, щоб він 01 лютого 2007 року приніс їм гроші в сумі 100 грн. та будь-який мобільний телефон. Під час цього ОСОБА_3 розбив віконну шибку в одному з вікон та удвох з ОСОБА_6 тягнули неповнолітнього ОСОБА_5 до вікна, лякаючи останнього. Своїми діями підсудний ОСОБА_2 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 736 грн..

ОСОБА_6 цього підсудний ОСОБА_2 07 лютого 2008 року ,перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, на території Новороздільського професійного ліцею, розташованого по вул.. Чорновола,11 в м.Новий Розділ Львівської обл., разом з ОСОБА_4, групою осіб, вчинив злісне хуліганство, грубе порушення громадського порядку ,з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Так 07.02.2008 р. біля 08 год. ранку ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4, Свірським та невстановленою слідством особою розпивав спиртні напої на території Новороздільського професійного ліцею. В подальшому ОСОБА_6 залишився на вулиці, а ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння зайшов всередину приміщення навчального корпусу, тримаючи в руці пляшку пива, став ходити по коридарах та пити пиво на очах учнів, вчинив хуліганські дії відносно старшого майстра ліцею ОСОБА_6, котрий робив такому зауваження про припинення його поведінки. Коли ст. майстру ОСОБА_6 вдалось вигнати ОСОБА_4 з навчального корпусу на вулицю, підсудний ОСОБА_2 разом з ОСОБА_7 почав грюкати у вхідні двері, руками, ногами ,чим пошкодили фарбу на дверях.

Згодом до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підійшов майстер навчання ОСОБА_8 ,щоб і собі зробити таким зауваження, однак такі почали в його бік нецензурно висловлюватись, погрожувати. Майстер ОСОБА_8 силою почав виштовхувати ОСОБА_2 від вхідних дверей навчального корпусу ліцею до виходу з території ліцею. При цьому ОСОБА_8 чинив опір, нецензурно висловлювався, намагався зайти в навчальний корпус ліцею. На допомогу майстру ОСОБА_8 підійшов майстер навчання ОСОБА_9 та почав переконувати підсудного ОСОБА_2 залишити територію ліцею, в цей момент до ОСОБА_9 підбіг ОСОБА_4 і схопив його руками за куртку . ОСОБА_2 у цей час наніс удар півлітровою скляною пляшкою з під пива по голові ОСОБА_9 чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у вигляді струсу головного мозку ,забійної рани в лобній ділянці зліва, синця на верхній повіці правого ока. Хуліганські дії підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_7 тривали біля 30 хвилин, внаслідок таких дій зірвано доурочний захід та перший урок

ОСОБА_1 на початку жовтня 2005 року за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 в коридорі приміщення Роздільської ЗОСШ, яка розміщена в смт. Розділ Миколаївського району Львівської обл.. погрожуючи побиттям вимагав у ОСОБА_5 щоб той приносив йому щомісячно гроші в сумі 100 грн.

ОСОБА_6 цього у вересні 2006 року ОСОБА_1 умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_2 у смт. Розділ Миколаївського району Львівської обл.. на території саду, що поруч дитячого інтернату підійшов до потерпілого ОСОБА_5 ,наніс йому кілька поштовхів кулаком в живіт та вимагав разом з ОСОБА_2 у останнього 50 грн., таких грошей у потерпілого не було, тоді він забрав у останнього його мобільний телефон , який через деякий час ОСОБА_6 за 50 грн. повернув назад ОСОБА_5.

ОСОБА_6 цього ОСОБА_1 04 березня 2008 року біля 10.00 год. ранку в м. Львові на Краківському ринку у невстановленої в ході слідства особи незаконно придбав 15.41 грам, канабісу (марихуани) у вигляді частинок речовини рослинного походження зеленого кольору змішаних з насінням конопель, які після цього привіз з собою в смт. Розділ Миколаївського району Львівської обл., де того ж дня о 12.40 год. на дорозі біля будинку № 3 що по вул. Б.Хмельницького був затриманий працівниками Миколаївського РВ ГУМВСУ у Львівській області. Після затримання був доставлений в опорний пункт дільничного інспектора міліції у селищній раді, де у такого вилучено поліетиленовий пакет в якому знаходились 15,41 грам канабісу (марихуани) у вигляді частинок речовини рослинного походження зеленого кольору змішаних з насінням конопель.

ОСОБА_3 в кінці січня 2007 року в стані алкогольного сп»яніння, за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім підсудним ОСОБА_2 на горищі школи в смт. І Розділ Миколаївського району Львівської обл.. з погрозами насильства вимагав у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 щоб він 01 лютого 2007 р. приніс йому гроші в сумі 100 грн. та будь і який мобільний телефон. Під час розмови ОСОБА_3 розбив віконну шибку в одному з вікон та удвох тягнули до цього вікна потерпілого ОСОБА_5, щоб налякати.

07 лютого 2008 року ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння на території Новороздільського професійного ліцею розташованого по вул.. Чорновола, 11 в м.Новий Розділ Львівської обл.. разом з ОСОБА_2, групою осіб вчинив злісне хуліганство, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та зухвальства.

Даний злочин вчинено за наступних обставин . Так 07.02.2008 року біля 08 год. зранку ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6, Свірським та невстановленою слідством особою розпивав спиртні напої на території Новороздільського професійного ліцею. В подальшому ОСОБА_6 залишився на вулиці, а ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп»янінні зайшов всередину приміщення навчального корпусу, тримаючи в руці пляшку пива, став ходити по коридорах та пити пиво на очах учнів, вчинив хуліганські дії відносно старшого майстра ліцею ОСОБА_6, котрий робив такому зауваження про припинення його поведінки. Ст. майстер ОСОБА_6 вигнав ОСОБА_4 з навчального корпусу на вулицю, при цьому шарпаючись підсудний ОСОБА_4 розірвав майстру ОСОБА_6 рукав його куртки. Згодом підсудний ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 почав грюкати у вхідні двері, руками, ногами ,чим пошкодили фарбу на дверях.

Вже на вулиці до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підійшов майстер навчання ОСОБА_8 , щоб і собі зробити таким зауваження, однак такі почали в його бік нецензурно висловлюватись, погрожувати. Майстер ОСОБА_8 силою почав виштовхувати ОСОБА_2 від вхідних дверей навчального корпусу ліцею до виходу з території ліцею. При цьому ОСОБА_8 чинив опір, нецензурно висловлювався, намагався зайти в навчальний корпус ліцею. На допомогу майстру ОСОБА_8 підійшов майстер навчання ОСОБА_9 та почав переконувати підсудного ОСОБА_2 залишити територію ліцею, в цей момент до ОСОБА_9 підбіг ОСОБА_4 і схопив його руками за куртку . ОСОБА_2 у цей час наніс удар півлітровою скляною пляшкою з під пива по голові ОСОБА_9 чим причинив потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у вигляді струсу головного мозку, забійної рани в лобній ділянці зліва, синця на верхній повіці правого ока. Хуліганські дії підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_4 тривали біля 30 хвилин, внаслідок таких дій зірвано доурочний захід та перший урок.

На вирок суду прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та засуджений ОСОБА_1 подали апеляції.

В апеляції прокурор, не оспорюючи висновків суду щодо доведеності вини засуджених та правильності кваліфікації їхніх дій, не погоджується з покаранням, яке було призначене засудженому ОСОБА_1 посилаючись на його надмірну мякість. Зазначає, що суд при призначені ОСОБА_1 покарання із застосуванням ст.75 КК України, в повній мірі не врахував тяжкість вчинених ним злочинів та особу засудженого, який вкрай негативно характеризується, а також судом не надано належної уваги обставинам, які обтяжують покарання, а зокрема, вчинення засудженим злочину в стані алкогольного спяніння та вчинення злочину повторно. При цьому ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні злочинів, щиро не розкаявся і за таких обставин, на думку прокурора, суд безпідставно застосував до нього ст. 75 КК України.

Враховуючи наведене, просить вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_1 скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_1 призначити покарання за ч.2 ст. 189 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, за ч.1 ст. 309 КК України у виді двох років позбавлення волі та остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим чотири роки позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_1 у своїй апеляції не погоджується з вироком суду. Вважає, що суд в порушення вимог ч.1 ст. 257 КПК України не дослідив всі докази по справі, не допитав ряд свідків, яких він просив допитати, не взяв до уваги всі обставини справи. Стверджує, що не вчиняв інкримінованих йому злочинів. Вказує, що факту вимагання грошей ним та засудженим ОСОБА_2 у потерпілого ОСОБА_5 не було, і це ні чим не підтверджено, а потерпілий щодо цього як на досудовому слідстві так і в суді давав суперечливі та неправдиві покази. Покликається на те, що зявлення з зізнанням засудженого ОСОБА_2, в якому саме він вказує про факт вимагання ним та ОСОБА_1 грошей у потерпілого ОСОБА_5, було написане ОСОБА_2 під тиском працівників міліції, а тому не може братися до уваги. ОСОБА_6 цього зазначає, що в матеріалах справи взагалі відсутня постанова про порушення кримінальної справи щодо нього за ст. 189 ч.2 КК України.

Щодо епізоду незаконного придбання, зберігання та перевезення ним наркотичних засобів, то він як на досудовому слідстві так і при розгляді справи в суді заперечив свою вину у скоєні даного злочину, а обвинувачення по даному епізоду ґрунтується лише на висновку експерта № 382 від 05.04.2008 року, який не узгоджується та повністю суперечить іншим матеріалам справи.

На підставі наведеного просить вирок суду скасувати а матеріали справи направити прокурору для проведення додаткового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав свою апеляцію та заперечив проти апеляції ОСОБА_1, пояснення засудженого ОСОБА_1, котрий підтримав подану ним апеляцію та заперечив проти апеляції прокурора, розглянувши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.

Покликання засудженого в апеляції на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються зібраними по справі доказами, які були перевірені в судовому засіданні і яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Щодо вчинення ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч 2 ст.189 КК України, то у вирок суд обґрунтовано поклав покази неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5, дані ним як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні, який вказав про участь ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 у вимаганні в нього грошей в сумі 100 гривень у жовтні 2005 року та про вимогу грошей із застосуванням фізичного насильства у вересні 2006 року. Ці покази потерпілого є незмінні, послідовні, відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, зокрема :

- показами свідка ОСОБА_10 , даними ним на досудовому слідстві та в судовому засіданні, якій показав, що є директором школи, в якій навчався потерпілий ОСОБА_5 і він підтвердив, що неодноразово бачив протягом 2005-2007 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у школі смт. Розділ та намагався випровадити їх з приміщення.

- протоколом відтворення обставин події від 27.03.2007 року ( т.1 а.с.48)

На підставі цих доказів суд першої інстанції мотивовано дійшов висновку, що ОСОБА_1 з корисливих мотивів, групою осіб вчинив вимагання з погрозою насильства щодо потерпілого ОСОБА_5 та правильно кваліфікував його дії за ст. 189 ч.2 КК України.

Також всупереч покликанням засудженого в справі є постанова про порушення щодо нього кримінальної справи за ч.2 ст. 189 КК України ( т.1 а.с.70 ).

Щодо вчинення ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, то висновки суду про його винність у вчиненні даного злочину суд обґрунтував дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема показами, даними на досудовому слідстві та в судовому засіданні, свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, оголошеними в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_15 (т.3 а.с. 37) , ОСОБА_16 ( т.3 а.с. 65), протоколом огляду місця події від 04.03.2008 року ( т.3 а.с.3-5), висновком спеціаліста № 400 від 06.03.2008 року ( т.3 а.с.19), висновком спеціаліста № 522 від 31.03.2008 року ( т.3 а.с. 35), висновком експерта № 382 від 05.04.2008 року ( т.3 а.с.56).

На підставі цих доказів суд першої інстанції мотивовано дійшов висновку, що ОСОБА_1 незаконно, без мети збуту придбав, зберігав та перевозив наркотичні засоби та правильно кваліфікував його дії за ст. 309 ч.1 КК України.

Як видно із матеріалів справи судом досліджені всі обставини, зясування яких могло мати істотне значення для правильного вирішення справи. Тому доводи у апеляції ОСОБА_1 про неповноту судового слідства є безпідставними.

Щодо того, що суд не допитав ряд свідків по справі, то як вбачається із протоколу судового засідання (т.3 а.с.380 ) після розгляду судом усіх доказів, що є у справі, суд опитав учасників судового розгляду про можливість закінчення судового слідства, як того вимагає ст. 317 КПК України, і як видно при вирішенні цього питання ні ОСОБА_1, ні інші учасники процесу не заперечували проти того, щоб закінчити судове слідство, жодних клопотань з приводу того, що треба допитати ще свідків, ОСОБА_1 не подавав.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв інкримінованих йому злочинів судом обґрунтовано визнані безпідставними і спростовуються сукупністю досліджених судом доказів у справі.

Щодо покарання, то таке як за кожний із злочинів так і за їх сукупність засудженому ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, його особи та обставин, що помякшують та обтяжують покарання, з врахуванням і тих обтяжуючих обставин, які зазначив прокурор у своїй апеляції.

Суд мотивовано дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_1 можливе без відбування покарання, обґрунтовано застосував до нього ст. 75 КК України, на підставі якої звільнив його відбування покарання з випробуванням. При цьому суд врахував дані про особу ОСОБА_1 та інші обставини справи, зокрема наслідки вчинених злочинів, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого та його думку суворо не карати ОСОБА_1

Це покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових злочинів і є справедливим.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмовити прокурору та засудженому ОСОБА_1 в задоволенні їхніх апеляційних вимог.

Разом з тим, колегія суддів вважає необхідним, відповідно до ст. 365 КПК України, внести уточнення у вирок. Як видно із вироку, суд першої інстанції, призначивши покарання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 із застосуванням ст.75 КК України, поклав на них певні обовязки, передбачені ст. 76 КК України, а саме : не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Однак суд першої інстанції при цьому припустився помилки, оскільки ст. 76 КК України передбачає, що ці обовязки контролює не орган кримінально-виконавчої системи а кримінально-виконавча інспекція.

Тому колегія суддів вносить уточнення у вирок та зазначає, що покладені на засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_3 обовязки, передбачені ст. 76 КК України, контролює кримінально-виконавча інспекція.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора Нора В.М. та засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення а вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 25 березня 2010 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Відповідно до ст. 365 КПК України внести уточнення у вирок та вважати, що покладені на ОСОБА_1 і ОСОБА_3 обовязки згідно із ст. 76 КК України контролює кримінально-виконавча інспекція.

Судді :