АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11 кп /796/1240/2015 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 186, ч.1, КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

При секретареві ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0015348 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року, якою відмовлено в затвердженні угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 і вказане кримінальне провадження повернуто прокуророві Дніпровського району міста Києва, судова колегія, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року відмовлено в затвердженні угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 і обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0015348, разом з угодою про примирення повернуто прокуророві Дніпровського району міста Києва.

На обґрунтування суд зазначив, що попри вжиті судом заходи, протягом тривалого часу не вдалося забезпечити участь потерпілого ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні, внаслідок чого неможливо прийняти рішення по суті цієї угод, як і рішення про призначення справи до розгляду, бо вказані питання розглядаються за обов`язковою участю сторін у кримінальному провадженні, до того ж, відсутність потерпілого позбавляє суд можливості пересвідчитися в достовірності та добровільності підпису потерпілого в угоді про примирення, виконати положення ст. ст. 473 та 474 КПК України.

На цих підставах суд і прийняв рішення про відмову в затвердженні угоди про примирення і повернув обвинувальний акт прокуророві.

Не погодившись зі вказаним рішенням, прокурор у кримінальному провадженні прокурор прокуратури Дніпровського району міста Києва ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій відзначає, що ч.7 ст. 474 КПК України, якою передбачено вичерпний перелік підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, не передбачає такою підставою неявку потерпілого в підготовче засідання суду першої інстанції.

В своїй ухвалі суд першої інстанції неправильно виклав позицію прокурора, вказавши, що прокурор вважав за неможливе взагалі ні затвердити угоду, ні призначити кримінальне провадження до розгляду по суті, бо насправді, прокурор, посилаючись на тимчасову відсутність потерпілого в місті Києві, просив відкласти підготовче засідання на більш пізній термін та забезпечити явку потерпілого.

Крім того, як на підставі скасування прийнятого рішення, прокурор послався на те, що у матеріалах кримінального провадження відсутній журнал судового засідання.

На цих підставах, а також вважаючи, що як угода про примирення, так і обвинувальний акт, в повній мірі відповідають положенням ст. ст. 291 та 471 КПК України, прокурор просить ухвалу про відмову в затвердженні угоди про примирення та повернення обвинувального акту скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання з можливістю затвердження угоди про примирення.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який апеляційні вимоги не підтримав, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши апеляційні доводи в сукупності з матеріалами кримінального провадження, судова колегія визнає наступне.

Відповідно до ст. 474 КПК України, розгляд кримінального провадження щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. При цьому не є перешкодою для розгляду лише відсутність інших, не сторін угоди, учасників кримінального провадження.

Оскільки судом вжиті всі можливі та необхідні заходи для забезпечення обов`язкової участі потерпілого ОСОБА_8 в підготовчому засіданні, які позитивного результату не дали, остільки суд першої інстанції позбавлений був можливості провести підготовче засідання з вирішенням по суті угоди про примирення.

За таких обставин, суд прийшов до правильного висновку про необхідність повернути обвинувальний акт прокуророві з метою уникнення подальшої тяганини і порушення розумних строків судового провадження.

До того ж, в частині відмови в затвердженні угоди ухвала підготовчого засідання, всупереч міркуванням в апеляційній скарзі прокурора, оскарженню не підлягає, як це витікає з положень ст. ст. 394 та 474 КПК України.

Як видно з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, у цьому випадку прокурор, відповідно до вимог ст. 474 КПК України, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою, до завершення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, не отримавши висновок експерта, не організувавши здійснення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів, невідкладно направив до суду.

За таких обставин, правильним,таким, що ґрунтується на положеннях ст. 474 КПК України є і рішення суду про повернення обвинувального акту прокуророві для продовження досудового розслідування у загальному порядку.

Отже, доводи апелянта про відповідність угоди про примирення та обвинувального акту вимогам чинного законодавства не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та самому цьому законодавстві і тому не можуть бути взяті до уваги.

Таким чином, апеляційні вимоги прокурора в частині оскарження відмови в затвердженні угоди про примирення, в силу ст. 399 КПК України не підлягають апеляційному розгляду, а в задоволенні його апеляційних вимог в частині оскарження рішення суду про повернення обвинувального акту для завершення досудового розслідування у загальному порядку прокурору слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 394, 399, 404, 405, 407 КПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0015348 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року, якою відмовлено в затвердженні угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 і вказане кримінальне провадження повернуто прокуророві Дніпровського району міста Києва залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду першої інстанції, - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді: