Провадження № 11-кп/792/630/15
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0001909 від 27.04.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Почапинці, Чемеровецького району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, працюючого дорожнім робітником ПП. „Витязь, раніше судимого:

- 10.01.2008 року вироком Красилівського районного суду за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 02.10.2008 року вироком Красилівського районного суду за ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 02.02.2009 року вироком Червоноармійського районного суду м.Львова за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 5 років 7 місяців позбавлення волі;

- 28.10.2014 року вироком Печерського районного суду м.Київ за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, з призначення іспитового строку 2 роки, -

засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Постановлено виконувати окремо вирок Печерського районного суду м.Києва від 28.10.2014 року за яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, з призначенням іспитового строку 1 рік.

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с.Вишневе, Шепетівського району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 05.12.2008 року вироком Старокостянтинівського районного суду за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, з призначенням іспитового строку 1 рік 6 місяців;

- 29.01.2010 року вироком Старокостянтнівського районного суду за ч.2 ст.186, ст.ст.71, 72 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 13.05.2010 року вироком Старокостянтнівського районного суду за ч.3 ст.185 на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, -

засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця м.Київ, жителя АДРЕСА_3 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, -

засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено йому іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено попередній домашній арешт.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_8 в ніч з 22 на 23 квітня 2014 року, в дворі будинку АДРЕСА_4 , з автомобіля марки „Субару Легасі, який належить ОСОБА_11 , таємно викрав державні номерні знаки типу НОМЕР_1 , вартістю 135 грн., чим спричинив ОСОБА_11 , матеріального збитку на вказану суму.
В ніч з 23 на 24 квітня 2014 року ОСОБА_8 , в дворі будинку АДРЕСА_5 , з автомобіля марки „Опель Комбо, який належить ОСОБА_12 , умисно, повторно, таємно викрав державні номерні знаки типу НОМЕР_2 , вартістю 135 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 , матеріального збитку на вказану суму.
В ніч з 23 на 24 квітня 2014 року ОСОБА_8 , в дворі будинку АДРЕСА_6 , з автомобіля марки „Мазда 626, який належить ОСОБА_13 , таємно викрав державні номерні знаки типу НОМЕР_3 , вартістю 135 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 , матеріального збитку на вказану суму.
Крім цього, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в ніч з 26 на 27 квітня 2014 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою, умисно, таємно викрали державні номерні знаки: з автомобіля „RENAULT Scenic, який належить ОСОБА_14 , типу AT НОМЕР_4 , вартістю 135 грн., в дворі будинку АДРЕСА_7 , чим спричинили ОСОБА_14 , матеріального збитку на вказану суму;
- з автомобіля марки „Ауді-100, який належить ОСОБА_15 , типу НОМЕР_5 , вартістю 135 грн., в дворі будинку АДРЕСА_8 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 , матеріального збитку на вказану суму;
- з автомобіля марки „BMW 325і, який належить ОСОБА_16 , типу НОМЕР_6 , вартістю 135 грн., в дворі будинку АДРЕСА_9 , чим спричинили потерпілому ОСОБА_16 , матеріального збитку на вказану суму;
- з автомобіля марки „Фіат Скудо, який належить ОСОБА_17 , типу АС 00 42 BE, вартістю 135 грн., в дворі будинку АДРЕСА_10 , чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 , матеріального збитку на вказану суму;
- з автомобіля марки „Опель Астра, який належить ОСОБА_18 , типу НОМЕР_7 , вартістю 135 грн., в дворі будинку АДРЕСА_11 , чим спричинили потерпілому ОСОБА_18 , матеріального збитку на вказану суму.
В своїй апеляції, як вбачається з її змісту, обвинувачений ОСОБА_8 просив змінити вирок суду і призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням до нього вимог ст.69, ст.75 КК України.

Вважає вирок місцевого суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідності призначеного йому покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі.

Зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, не допитано всіх свідків, про допит яких він заявляв клопотання, не викликаний в судове засідання експерт на висновок якого у вироку суду було посилання щодо того, що рукописний текст на шматках паперу був зроблений саме ОСОБА_8 .

Вважає, що доказів того, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння у справі не має.

Крім цього, зазначає, що місцевий суд безпідставно, всупереч вимог ч.1 ст.88 КПК України при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі зіслався на його особисті дані, зазначивши у вироку про те, що він є раніше судимою особою.

Також вважає, що місцевим судом безпідставно було стягнуто з нього судові витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вирок не оскаржувався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на підтримку поданої апеляції з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає в силу наступних підстав.

Місцевий суд обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України при викладених у вироку обставинах.
Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений доказами, зібраними та дослідженими в судовому засіданні в передбаченому законом порядку, та ніким не оспорюється.
Обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої інстанції свою вину у таємному викраденні номерних знаків, вчинених як самостійно, так і за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , визнав повністю та показав про обставини вчиненого з видачею викрадених номерних знаків транспортних засобів.

Об`єктивно вина ОСОБА_8 підтверджується: показаннями потерпілого ОСОБА_11 про викрадення із його автомобіля номерних знаків та залишення записаного номеру мобільного телефону, по якому необхідно зв`язатися для їх повернення; даними огляду транспортних засобів із яких були викрадені номерні знаки; даними протоколу слідчого експерименту від 08.05.2014 року відповідно до якого ОСОБА_8 зазначив яким чином він викрадав номерні знаки, де їх переховував та залишав контактний телефон для вирішення питання повернення номерних знаків за винагороду; даними висновку судово-почеркознавчої експертизи №105П від 20.06.2014 року згідно із яким рукописний текст номеру контактного телефону по якому необхідно подзвонити для повернення номерних знаків, виконаний особисто ОСОБА_8 .

Даним обставинам суд першої інстанції, дав належну оцінку і правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України.

Також в ході судового розгляду в суді першої інстанції, ОСОБА_8 свою вину у вчиненому визнав у повному обсязі та будь-яких клопотань про виклик потерпілих, свідків, експерта не заявляв. Тому, посилання його на те, що місцевий суд проігнорував вказані клопотання обвинуваченого, чим порушив його право на захист не відповідають фактичним матеріалам судового розгляду даного кримінального провадження.

Твердження обвинуваченого та його захисника про те, що місцевий суд безпідставно стягнув з ОСОБА_8 судові витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи не узгоджуються із вимогами ч.2 ст.124 КПК України згідно із якими, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Доводи обвинуваченого про те, що він не перебував під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, так як він зовсім не вживає алкоголю, є безпідставними. Так, про обставини перебування усіх трьох обвинувачених під час викрадення номерних знаків у стані алкогольного сп`яніння, зазначив в суді сам ОСОБА_8 , а у акті наркологічного огляду від 23.06.2014 року (т.1 а.к.п.244) зазначено, що у останнього виявлено епізодичне вживання алкоголю.

При призначенні покарання обвинуваченому, місцевий суд керувався вимогами ст.65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003 року, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , місцевий суд врахував пом`якшуючі обставини: його щире каяття та сприяння розкриттю злочину, повернення викраденого. Також врахував і те, що він має три непогашені судимості за вчинення корисливих злочинів, злочин вчинив, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а після його затримання у м.Хмельницькому та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, порушив умови його перебування та продовжив вчинення аналогічних злочинів на території Київської області, за що був засуджений вироком Печерського районного суду м.Києва від 28.10.2014 року, в зв`язку з чим обґрунтовано визначив міру покарання у виді 2 років позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Згідно з ч.1 ст.88 КПК України докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Відтак, посилання обвинуваченого та його захисника на те, що при призначенні покарання місцевий суд безпідставно врахував наявність у нього судимості, суперечить вимогам ст.65 КК України та роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003 року про те, що дані про попередню судимість характеризують суспільну небезпечність особи, можливість його виправлення та прямо впливають на міру та вид покарання.

З огляду на викладене, покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та тих, на які посилається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі.

За таких обставин, підстав для зміни вироку, пом`якшення покарання чи відбування його з випробуванням, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляцію обвинуваченого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку, протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2