АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

12 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2015 року,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2015 року в кримінальному провадженні №0006901, внесеному 23.10.2015 р. до ЄРДР, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 , про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Києві, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий: 1.04.2014 р. Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням трьох років іспитового строку,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

До підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_7 покладені наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Строк виконання дії зазначених обов`язків, покладених на підозрюваного, визначений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, до 20.12.2015 р. включно.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що слідчим не було доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні та дійшов висновку, що відповідним і достатнім у кримінальному провадженні буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Печерського району міста Києва ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На думку прокурора, ухвала слідчого судді суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Прокурор вважає, що в матеріалах провадження наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки маючи не зняту та не погашену судимість в установленому законом порядку вчинив аналогічний злочин. Дані ризики прокурор вважає переконливими на підставі чого рахує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, на підставі чого виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні є виправданим. Крім того, звертає увагу, що слідчим суддею не в повній мірі враховано тяжкість злочину відповідальність за який, передбачає позбавлення волі до шести років.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів, які підтримали вимоги апеляції, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з матеріалів судового провадження наданих до апеляційного суду 23.10.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесене кримінальне провадження під №0006901, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

23 жовтня 2015 року о 23:30 годині ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені злочину вказаного злочину.
24 жовтня 2015 року о 01:30 годині ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на положення ст. 183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, та дійшов висновку, що відповідним і достатнім у кримінальному провадженні є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупністю з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу: домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати місце свого фактичного проживання, а тому зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя місцевого суду поклав на підозрюваного ОСОБА_7 зобов`язання, передбачені ч. 5 ст. 181, ч. 5 ст. 194 КПК України та роз`яснив наслідки невиконання обов`язків, зокрема те, що до підозрюваного може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що слідчий не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Не змогли довести обставин необхідності тримання підозрюваного під вартою під час апеляційного розгляду і прокурори.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, а саме наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано наступний за суворістю запобіжний захід, який, на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, і підстав вважати його занадто м`яким не має.

Посилання прокурора на те, що суд помилково дійшов висновку про те, що не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_7 , що в свою чергу не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків є безпідставними, оскільки слідчий суддя врахував всі зазначені вимоги закону та відповідно до ст. 370 КПК України прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ч. 1 ст. 181 КПК України, з якої вбачається, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, тобто слідчий суддя не зазначив в резолютивній частині ухвали в порушення вказаної норми закону період часу доби в який застосований запобіжний захід буде діяти.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді в даній частині підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2015 року в кримінальному провадженні під №0006901, внесеному 23.10.2015 р. до ЄРДР, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тазастосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 20 грудня 2015 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_7 покласти наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Строк виконання дії зазначених обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 грудня 2015 року включно.

Ухвалу про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного Шевченківському РУ ГУ МВС України в м. Києві (04050, м. Київ, вул. Герцена, 9).

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_7 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 .

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 е ц ь