У Х В А Л А
25 вересня 2015 року
Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області - ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника потерпілої адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м.Рівне скаргу потерпілої ОСОБА_5 на дії прокурора ОСОБА_4 , в порядку ст.303 КПК України про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій,-
До Рівненського міського суду Рівненської області звернулася зі скаргою ОСОБА_6 на дії прокурора ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України, що полягає у відмові задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.
У своїй скарзі вказує, що старшим слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Рівненській області майором міліції ОСОБА_7 проводиться досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
04 березня 2015 року нею було заявлено клопотання про проведення слідчого експерименту із водієм автомобіля марки «Рено Канго» ОСОБА_8 та свідками, які були очевидцями дорожньо-транспортної події.
У даному клопотанні просила залучити її та представника до вказаних слідчих дій у відповідності до ст.240 КПК.
Вказане клопотання слідчим ОСОБА_7 було задоволено та повідомлено, що при проведенні вказаної слідчої дії вони будуть залучені.
Вказує, що незважаючи на задоволення її клопотання, прокурором яким здійснюється досудове розслідування ОСОБА_4 в порушення вимог ст.240 та ч.6 ст.223 КПК України було проведено слідчий експеримент із водієм ОСОБА_8 без їхньої участі.
Просить визнати неправомірними дії прокурора ОСОБА_4 , щодо відмови у задоволенні клопотання, щодо проведення слідчого експерименту, а також визнати недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту, який складений прокурором від 31 липня 2015 року.
В судовому засіданні представник потерпілої адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі з посиланням на обставини, які викладені в ній.
Прокурор ОСОБА_4 вважає скаргу необґрунтованою, такою що не підлягає до задоволення.
Зазначив, що дійсно у кримінальному провадженні потерпіла та її представник зверталися з клопотанням про проведення слідчого експерименту.
Дане клопотання слідчим було задоволено.
15 липня 2015 року був проведений слідчий експеримент з участю водія ОСОБА_8 , потерпілої та її представника.
Оскільки водій ОСОБА_8 відмовився від проведення слідчого експерименту, ним 31 липня 2015 року за участю ОСОБА_8 , який був очевидцем дорожньо-транспортної події був проведений слідчий експеримент, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події.
Зазначив, що слідчий експеримент проводив за ініціативою потерпілої та її представника, однак без участі останніх, у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства.
Просить в задоволенні скарги відмовити.
Дослідивши матеріали по скарзі, заслухавши пояснення представника потерпілого та прокурора слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволенню частково з наступних підстав.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень,дій чи бездіяльності під час досудового розслідування .
Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України рішення, дії прокурора, що полягає у відмові в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, може бути оскаржено особою якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Як убачається з матеріалів скарги, 04 березня 2015 року потерпіла ОСОБА_6 подала клопотання про проведення слідчого експерименту із водієм ОСОБА_8 , та свідками, які були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту,потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова,копія якої вручається особі,яка заявила клопотання,а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
06 березня 2015 року постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_7 , клопотання потерпілої було задоволено.
31 липня 2015 року прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю водія ОСОБА_8 провів слідчий експеримент.
В судовому засіданні прокурор не заперечив, що слідчий експеримент, який ним проводився 31 липня 2015 року здійснювався за клопотання потерплої ОСОБА_6 .
Суд вважає, що при проведенні даної слідчої дії, прокурор проігнорував вимоги частини 6 ст.223 КПК України де передбачено, що слідча ( розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої ( розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилась від участі в ній.
Доказів про те, що потерпіла та її представник відмовилися від проведення слідчого експерименту не надані та судом не встановлені.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстав для проведення слідчого експерименту без потерпілої та її представника у прокурора не було.
За таких обставин, суд вважає скаргу в частині, що полягає у відмові задоволенні клопотання про проведення слідчих дій обґрунтованою такою, що підлягає до задоволення.
Щодо вимоги, про визнання недопустим доказу, а саме протоколу проведення слідчого експерименту, суд вважає за необхідним в цій частині відмовити, оскільки недопустимість доказу є предметом судового розгляду
Керуючись ст.ст.303, 307 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу ОСОБА_5 на дії прокурора ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій задовольнити частково.
В решті скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала відповідно до ст.309 КПК України остаточна оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1