Дата документу 22.12.2015

Справа № 334/5317/15-к
Провадження № 1-кп/334/440/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002861 від 16.06.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, приватного підприємця. одруженого, маючому на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
1) 25.03.1999р. Ленінським райсудом м. Запоріжжя, за ч.1 ст. 194 КК України, до 1 року
позбавлення волі;
2) 13.07.2004р. Орджонікідзевеький райсудом м.Запоріжжя, за ч. І ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
3) 14.04.2014р. Ленінським райсудом м. Запоріжжя, за ч.4 ст. 358 КК України, до штрафу у розмірі 850грн. штраф не сплачено, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.04.2014р. ОСОБА_4 був засуджений Ленінським районним судом м Запоріжжя за ч.4 ст. 358 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В судовому засіданні при оголошенні вироку ОСОБА_4 був присутній, при призначенні зазначеного покарання та йому було відомо про необхідність виконання вироку, про що свідчить його особистий підпис у розписці, де йому було роз`яснено вимоги законодавства щодо кримінальної відповідальності за ухилення від сплати штрафу за вироком суду.
Відповідно ч.1 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України, ОСОБА_4 зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Однак ОСОБА_4 , достовірно знаючи про обов`язок у місячний строк сплатити штраф, згідно вироку Ленінського райсуду м. Запоріжжя від 14.04.2014р., умисно без поважних причин починаючи з 14.04.2014р., ухилився від сплати штрафу.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.389 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування, кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому роскаявся, та пояснив суду, що дійсно був засуджений до штрафу 850грн., який на теперішній час сплатив, просив призначити йому не суворе покарання.

На підставі ч.3 ст349 КК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.389 КК України як ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення його до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше був засуджений, скоєний ним злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, має постійне місце проживання, офіційно працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд відносить визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, не виявлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 його відношення до скоєного, фактичну сплату штрафу призначеного судом, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, та з цих підстав вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді обмеження волі з випробуванням.

Керуючись ст. ст.368-371,373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на 1 рік.

Відповідно до п.2-4 ст.76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 без дозволу органу кримінально-виконавчої системи не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1