печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
08 січня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_4 , розглянув скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 від 21 листопада 2013 року про закриття кримінального провадження № 0000420,-

В С Т А Н О В И В :
01.12.2013, направив скаргу поштою, адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з вказаною скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 від 21 листопада 2013 про закриття кримінального провадження за № 0000420, яку вважає незаконною та такою, що винесена внаслідок неналежного провадження досудового розслідування, в обґрунтування строків звернення посилаючись на вручення копії оскаржуваної постанови ОСОБА_5 29.11.2013.

Вказану скаргу обґрунтовує тим, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 258, ч.1 ст. 263 КК України. В ході розгляду даної кримінальної справи ОСОБА_5 неодноразово вказував про застосування до нього різних методів психологічного тиску. Разом з цим, слідчим під час проведення досудового розслідування не проводилась перевірка обставин надання психологічного тиску на ОСОБА_5 шляхом незаконного застосування до нього з 31.05.2012 по 01.06.2012 спеціальних засобів (наручників) і незаконного позбавлення волі; шляхом незаконного позбавлення сну, їжі і питної води. Також вказує на те, що слідчим не були допитані всі особи, які мають відомості з приводу здійснення психологічного тиску на ОСОБА_5 .

Крім цього зазначає, що оскаржувана нею постанова про закриття кримінального провадження мотивована посиланням на неперевірені, неправдиві показання свідків, які не підтверджуються матеріалами кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 258, ч.1 ст. 263 КК України. Вважає, що слідчим під час досудового розслідування не проводилася перевірка обставин написання явки з повинною ОСОБА_5 і не надана оцінка показанням ОСОБА_6 щодо написання ОСОБА_5 явки з повинною в присутності захисників. Також, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови адвокат ОСОБА_4 , посилається на неправдивість показань свідків ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 та відповідно на відсутність оцінки слідчим неправдивості їх показань в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження.

Одночасно з викладеним, вважає, що слідчим в період з 13.11.2013 з моменту внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 по 21.11.2013 останнього обмежено в користування своїми правами як потерпілого.

Просить скаргу задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та зобов`язати слідчого вчинити ряд слідчих дій./а.с.1-12/

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримала, просила її задовольнити та додатково, окрім вказаних вище підстав для скасування оскаржуваної постанови, зазначила, що під час розслідування слідчим не досліджено належним чином заяву ОСОБА_5 про злочин, і як наслідок не встановлено, які саме події та обставини підлягали встановленню. Таким чином вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, винесеною передчасно без проведення належних та необхідних слідчих дій в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000420.

Слідчий ОСОБА_3 , який прийняв оскаржуване рішення, в судовому засіданні доводи скарги не визнав, посилаючись на викладені у постанові висновки та обставини, зазначив, що оскаржувана постанова винесена внаслідок належним чином проведеного досудового розслідування, на підставі повної об`єктивної перевірки доводів заяви ОСОБА_5 , а тому просив у задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши надані слідчому судді матеріали закритого кримінального провадження, заслухавши доводи особи, яка подала скаргу, слідчого, вивчивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів закритого кримінального провадження, 13.11.2013 до ЄРДР як наслідок виконання ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2013 по справі № 1/202/29/213 внесено відомості про кримінальне правопорушення за попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 365 КК України за фактом застосування працівниками СБ України до ОСОБА_9 та ОСОБА_5 недозволених методів слідства у вигляді психологічного та фізичного тиску. /а.м. 1/

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 21 листопада 2013 року закрито кримінальне провадження за № 0000420, внесене до ЄРДР 21.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях службових осіб СБ України та Управління СБ України у Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення щодо застосування до ОСОБА_5 та ОСОБА_9 недозволених методів дізнання та досудового слідства у кримінальній справі №755. /а.м. 247-260/

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженню наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, висновок про встановлення відсутності складу злочину має ґрунтуватись на встановленні фактичної відсутності доказів, які підтверджують реальність конкретної події та склад злочину (час, місце, спосіб та інші обставини здійснення злочину), на основі яких встановлюються об`єктивні ознаки вчиненого злочину, шляхом повного та всебічного дослідження слідчим обставин.

Так, закриваючи кримінальне провадження, слідчим перевірено обставини справи та оцінено всі зібрані та перевірені докази.

Зокрема, як вбачається з наданих до суду матеріалів, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, слідчим до винесення оскаржуваної постанови вчинено ряд дій з метою встановлення фактичного існування доказів, які підтверджують реальність конкретної події злочину, а саме допитано ряд осіб на предмет встановлення застосування до ОСОБА_5 недозволених методів дізнання та досудового слідства при цьому проаналізовано дані, які отримано внаслідок допиту ОСОБА_10 16.11.2013 /а.м. 18 -23/, ОСОБА_7 18.11.2013 /а.м. 30-35/, ОСОБА_11 18.11.2013 /а.м. 36-40/, ОСОБА_12 16.11.2013 /а.м. 55-59/, ОСОБА_13 /а.м. 60-64/, що знайшло своє відображення в оскаржуваній постанові. При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що перелічені особи допитувались слідчим у відповідності до вимог КПК України, попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а відтак слідчий суддя вважає, що означені показання належним чином вказують на відсутність в діях службових осіб СБ України та Управління СБ України у Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення щодо застосування до ОСОБА_5 , та ОСОБА_9 недозволених методів дізнання та досудового слідства у кримінальній справі № 755.

Окрім цього, слідчим допитано й самого ОСОБА_5 /а.м. 154-164/, а відтак слідчий суддя не погоджується з доводами скарги щодо не встановлення слідчим обставин, які підлягали встановленню в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000420. При цьому звертає увагу, що саме ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська як наслідок задоволення клопотання прокурора й була підставою для внесення відомостей до ЄРДР 13.11.2013, а не заява ОСОБА_5 , а відтак не погоджується з доводами особи, яка подала скаргу з приводу порушення прав ОСОБА_5 як потерпілого в період проведення досудового розслідування.

Також слідчим, оглянуто матеріали кримінальної справи № 775 за обвинуваченням ОСОБА_5 та інших з метою встановлення кола осіб, які могли б застосовувати недозволені методи досудового слідства та дізнавання відносно ОСОБА_5 /а. м. 79 -87, 88-149/, та надано цьому юридичну оцінку, а тому доводи особи, яка подала скаргу про неповноту проведення досудового розслідування судом не приймаються

Окрім цього під час проведення досудового розслідування оглянуто журнал первинного обстеження осіб, які поміщуються в ІТТ, відповідно до даних якого ОСОБА_5 при його поміщенні до ІТТ 02.06.2012 жодних скарг на стан здоров`я не зазначав /а.м. 175-177/, тобто доводи останнього з приводу вчинення відносно нього співробітниками СБ України в період з 31.05.2012 по 01.06.2012 до поміщення його в ІТТ, спростовуються в тому числі й даними вказаного Журналу. Аналогічні дані стосовно відсутності будь яких скарг з боку ОСОБА_5 на стан свого здоров`я на момент його поміщення до Дніпропетровського СІЗО містяться в листі за підписом начальника Дніпропетровського СІЗО УДПТС України у Дніпропетровській області /а.м. 185 -186/, що також в свою чергу спростовує доводи скарги та особи, яка її подала на предмет нездійснення слідчим необхідної перевірки доводів ОСОБА_5 .

Одночасно, слідчий суддя приходить до висновку, що особою, яка подала скаргу не наведено інших переконливих доводів, які б стверджували б про те, що шляхом проведення додаткових слідчих дій в ході проведення досудового розслідування в тому числі й потворного допиту свідків за участю особи, в інтересах якої подано скаргу чи одночасного їх допиту, будуть встановлені достатні дані для встановлення в діях працівників правоохоронних органів складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

З вказаних мотивів суд не знаходить підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 93, 94, 214, 303, 305, 306, 307,309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 від 21 листопада 2013 року про закриття кримінального провадження № 0000420, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1