Справа № 135/467/15-к
Провадження №11-кп/772/166/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Аршан Тункінського району, Бурятія, житель АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, військовозобов`язаний, з середньою освітою, неодружений, працює дояром в СТОВ Б. Хмельницького с. Четвертинівка, раніше несудимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком 5 років без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та відповідно ст. 76 КК України на нього покладені обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції

та

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженець с. Дяківці Літинського району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, військовозобов`язаний,

одружений, непрацюючий, раніше судимий:

- Літинським районним судом Вінницької області 12.06.2002 за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, згідно ст. 89 КК України судимість погашена,-

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 304 КК України з призначенням покарання:

- за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років без конфіскації майна,

- за ч.2 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років без конфіскації майна;

- стягнуто в рівних долях з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 957, 96 грн, тобто по 478 грн, 98 коп. з кожного;

- вирішено долю речових доказів,

ВСТАНОВИВ:

За вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані винними та засуджені за вчинення ними наступного.

22 січня 2015 року близько 1 години 30 хвилин в селищі Губник м. Ладижин Вінницької області ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, разом із малолітнім ОСОБА_9 , за допомогою металевої монтировки збили навісний замок з воріт гаража, який розташований по АДРЕСА_4 та належить потерпілій ОСОБА_10 . В подальшому, шляхом відгинання створи брами та відчинення засову внутрішнього замка, проникли до приміщення вищевказаного гаражу, звідки незаконно заволоділи мотоциклом моделі VIPER ZS150-F державний номер НОМЕР_1 , завдавши потерпілій матеріального збитку на суму 8000 грн, що становить вартість вказаного мотоцикла.

22 січня 2015 року в селищі Губник м. Ладижин Вінницької області ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється малолітньою особою, умисно втягнув останнього у злочинну діяльність, а саме - у вчинення вищевказаного злочину по незаконному заволодінню транспортним засобом мотоциклом моделі VIPER ZS150-F державний номер НОМЕР_1 , вчиненим за попередньою змовою групою осіб із проникненням у приміщення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до незаконного засудження його за кримінальне правопорушення, якого він не вчиняв, просить вирок щодо нього змінити та виправдати його.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки той не був співучасником кримінального правопорушення, у вчиненні якого його визнано винним, прокурора ОСОБА_6 , на переконання якого обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в приміщення та у втягненні малолітнього в злочинну діяльність обґрунтований, базується на всебічно, повно і об`єктивно досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.

Так, про доведеність вини ОСОБА_7 свідчать, зокрема, наступні докази.

Свідок ОСОБА_9 , про малолітній вік якого достовірно знав ОСОБА_7 , в ході проведення з його участю слідчого експерименту та у судовому засіданні пояснив, що саме ОСОБА_7 був ініціатором вчинення кримінального правопорушення та приймав активну участь у незаконному заволодінні мотоциклом, який намагався продати у Літинському районі.

Вказані показання об`єктивно узгоджуються з протоколом огляду місця події, в ході якого на прилеглій території поблизу гаража, належного потерпілій ОСОБА_11 , було виявлено мотоциклетний шолом, на якому зберігся капілярний візерунок відбитку пальця руки, який за висновком експерта ОСОБА_12 , підтвердженого ним у судовому засіданні, залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_7 .

Суд обґрунтовано критично віднісся до показань ОСОБА_7 , який заперечив свою причетність до кримінального правопорушення, у вчиненні якого його визнано винним, визнавши таку позицію обвинуваченого як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Також суд обґрунтовано не взяв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_13 , які стверджували, що ОСОБА_7 не міг вчинити кримінальне правопорушення, так як у цей час він спав удома, оскільки свідок ОСОБА_13 є дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 , а обвинувачений ОСОБА_8 її двоюрідним братом та вони намагались забезпечити обвинуваченому ОСОБА_7 неіснуюче алібі з метою уникнення ним кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.289, ч.2 ст.304 КК України судом кваліфіковані вірно, а призначене йому покарання у повній мірі відповідає вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року щодо нього без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: