пр. № 1-кп/759/84/16
ун. № 759/3211/13-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002177 відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Святошинського районного суду м.Києва знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Судове провадження на підставі зазначеного обвинувального акта відносно ОСОБА_5 судом не завершено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор вважав за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, посилаючись на те, що судовий розгляд на даний час не завершено.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 вважали недоцільним продовження строку дії запобіжного заходу.

Потерпіла ОСОБА_7 при вирішенні даного питання поклалась на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років.

Враховуючи що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, колегія суддів не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Крім того, колегія суддів враховує ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та можливість обвинуваченого переховуватись від суду, протизаконно впливати на свідків, вчинити інший злочин. Суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини, то суд керуючись правилами ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. ст. 197, 331, 369 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на шістдесят днів, тобто до 13.03.2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: