АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/724/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/488/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року про відмову у задоволенні спільного подання спостережної комісії Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Широківського ВЦ № 75 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання.
Учасники судового провадження :
Прокурор - ОСОБА_7
Засуджений - ОСОБА_6
Представник ШВЦ № 75 - ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та позитивне вирішення питання про звільнення його умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.
Оскаржуваною ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року було відмовлено у задоволенні спільного подання спостережної комісії Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Широківського ВЦ № 75 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що згідно матеріалам справи ОСОБА_6 неодноразово судимий, до нього раніше застосовувалося умовно-дострокове звільнення, втім довіру, висловлену йому державою, він не оцінив, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив злочин. Крім того, у період відбування покарання ОСОБА_6 вчинив порушення режиму, що згідно ст. 133 КВК України є злісним, - вживав спиртні напої.

З наведених обставин суд першої інстанції зробив висновок про те, що ОСОБА_6 у період відбування покарання не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, а отже положення ст. 81 КК України застосуванню до нього не підлягають.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала суду не є обгрунтованою зважаючи на те, що за час відбування покарання в СВК № 94 він характеризувався позитивно, отримав два заохочення, за що Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області невідбута частина покарання була в порядку ст. 82 КК України замінена йому більш м`яким покаранням як засудженому, що став на шлях виправлення. Порушення, на яке послався суд в оскаржуваній ухвалі, було зняте в порядку заохочення, застосованого до нього начальником Широківського ВЦ № 75 за добросовісне ставлення до роботи. Крім того, клопотання про його умовно-дострокове звільнення було підтримане прокурором з нагляду.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, прокурора та представника ШВЦ № 75, які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України має місце зокрема у випадку, коли висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, п. 1 ст. 413 КПК України такою підставою є також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність - незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Згідно матеріалам справи ОСОБА_6 відбуває покарання, будучи засудженим вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09.04.2012 р. за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, а на підставі ст. 70 ч. 4 КК України з урахуванням попереднього вироку того ж суду від 25.01.2012 р. - до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі (а.с. 14-17).
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 19.08.2014 р. засудженому ОСОБА_6 як особі, що стала на шлях виправлення, невідбута частина покарання була замінена більш м`яким покаранням - обмеженням волі (а.с. 21, 22).
Станом на 19.05.2015 р. ОСОБА_6 відбув 3/4 строку покарання (а.с. 1) та є особою, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання (а.с. 14).
Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, в тому числі щодо покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, - після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку.
Колегія суддів критично оцінює висновок суду першої інстанції про те, що засудженим ОСОБА_6 не доведено своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Як вбачається з характеристики засудженого (а.с. 3, 4), він у місцях відбування покарання працює, до виконання робіт з благоустрою ставиться з розумною ініціативою, активно приймає у них участь, чим подає позитивний приклад іншим засудженим, активно приймає особисту участь в організації виховних заходів в установі, відносно представників адміністрації дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, в колективі не створює конфліктів, допомагає іншим засудженим, дотримується правил санітарії та гігієни, утримує ліжко та тумбочку в чистоті, за характером спокійний, оптимістичний, енергійний, в злочині розкаюється, на профілактичному обліку не перебуває.
Крім того, засуджений лише у період перебування у КУВП № 3 з 18.11.2011 р. характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. У подальшому, за період перебування у СВК № 94 з 30.07.2012 р., характеризується позитивно, мав два заохочення та не мав стягнень. За період перебування в ШВЦ № 75 з 29.08.2014 р. в цілому характеризується позитивно, мав одне стягнення за порушення режиму - вживання спиртних напоїв, втім у подальшому довів своє виправлення та стягнення було правами начальника установи зняте в порядку заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Відсутні достатні підстави вважати, що таке порушення було більше, ніж одиничним випадком, з якого засуджений зробив для себе належні висновки, що підтверджується поясненнями представника ШВЦ № 75 у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.
Не можна погодитися і з посиланням суду першої інстанції на те, що ОСОБА_6 є особою, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, оскільки згідно ч. 3 ст. 81 КК України ця обставина не виключає можливість повторного умовно-дострокового звільнення обвинуваченого, а збільшує частину покарання, після відбуття якої таке питання може бути порушене.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 положень ст. 81 КК України не є обгрунтованим.
За викладених обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а засуджений ОСОБА_6 підлягає умовно-достроковому звільненню від подальшого відбування покарання на не відбуту частину строку покарання, яка відповідно до подання становить, станом на 06.10.2015 р. 29 днів (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407-409, 411, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року про відмову у задоволенні спільного подання спостережної комісії Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Широківського ВЦ № 75 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, - скасувати.
Спільне подання спостережної комісії Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Широківського ВЦ № 75 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2012 р. до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі,від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк - 29 днів.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4