Провадження № 1-кп/646/661/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001665 від 08.08.2015 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області Боровського району села Ізюмського, громадянина України, з середньою світою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-

встановив:

На початку березня 2015 року, ОСОБА_5 з корисливого мотиву, умисно, з метою наживи, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , взяв ручний блендер фірми «Міrta», який належить ОСОБА_4 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 294 від 10 вересня 2015 року- 136 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, 07.08.2015 року, ОСОБА_5 з корисливого мотиву, діючи повторно, умисно, з метою наживи, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , взяв телевізор фірми «LG», з жидкокристалічним екраном, діагоналлю 32 дюйми, який належить ОСОБА_4 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 294 від 10 вересня 2015 року- 5 880 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, 25.08.2015 року, ОСОБА_5 з корисливого мотиву, умисно, з метою наживи, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , взяв соковитискач фірми «Росинка», який належить ОСОБА_4 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 294 від 10 вересня 2015 року-150 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень в межах висунутого обвинувачення та в ході допиту дав суду показання як це викладено у даному вироку.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідають фактичним обставин справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочинів та кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень статті 12 КК України ОСОБА_5 вчинив злочини середньої тяжкості, є раніше не судимою особою, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєних злочинів, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , позиції сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, прокурором під час розгляду справи та судових дебатів клопотань про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу не заявлялось, а також враховуючи положення статті 22 КПК України щодо змагальності сторін у кримінальному провадженні, обрання судом обвинуваченому запобіжного заходу за власною ініціативою за таких обставин не є можливим.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 128,369, 370, 373, 374, 375 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного по даному вироку суду звільнити з випробуванням, якщо він протягом випробувального терміну строком 1(один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази:
-LED- телевізор фірми LG, моделі-Р:MFL 68003803 (1402-REV00), чорного кольору, блендер фірми «Мирта», моделі ВНМ20, чорного кольору, які передано на зберігання потерпілій, після набрання вироком законної сили вважати повернутими їх законному володільцю.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1