УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаною скаргою в якій посилається на те, що 22.09.2015 року ОСОБА_5 був затриманий та доставлений до СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві, де був проведений його особистий огляд та вилучено особисті речі, а саме: мобільний телефон «Apple Iphone 5» та посвідчення адвоката.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2015 року слідчого було зобов`язано повернути посвідчення адвоката ОСОБА_5 .
Постановою слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 26.09.2015 року, мобільний телефон «Apple Iphone 5», чорного кольору, з сім-карткою мобільного оператора «МТС» направлено на судову комп`ютерно-технічну експертизу.
Згідно відповіді КНДІСЕ від 19.11.2015 року №07/01-13/15985-15 на адвокатський запит, експертизи у вказаному кримінальному провадженні до інституту не надходили. Телефон «Apple Iphone 5», до цього часу не повернено.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила її задовольнити.
Слідчий СВ Управління поліції в Дніпровському районі Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги не заперечував та пояснив, що 06.11.2015 року в НДЕКЦ була проведена комп`ютерно-технічна експертиза мобільного телефону «Apple Iphone 5».
Вислухавши думку слідчого, захисника особи, яка подала скаргу, дослідивши надані учасниками процесу докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 23 вересня 2015 року, в кабінеті № 319, Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, у ОСОБА_5 було вилучено мобільний телефон «Apple Iphone 5», чорного кольору, з сім-карткою мобільного оператора «МТС» та посвідчення адвоката на ім`я ОСОБА_5 .
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчий не звертався до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Однак, 26.09.2015 року постановою слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 мобільний телефон «Apple Iphone 5», чорного кольору, з сім-карткою мобільного оператора «МТС» визнано речовим доказом.
Крім того згідно постанови слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 26.09.2015 року, мобільний телефон «Apple Iphone 5», чорного кольору, з сім-карткою мобільного оператора «МТС» направлено на судову комп`ютерно-технічну експертизу.
Згідно висновку експерта від 06.11.2015 року в НДКЦ було проведено комп`ютерно-технічну експертизу по мобільному телефону «Apple Iphone 5» та виявлено інформацію та записано на диск формату «CD-R».
За таких обставин, слідчий суддя виходить з того, що на момент розгляду скарги у суді, вилучене майно знаходиться у статусі «речового доказу», при цьому не розглядає питання про надання законності йому такого статусу, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
При цьому, виходячи з положень ст.ст. 84, 86 КПК України, порядок отримання доказів передбачає дотримання наступних вимог: 1) належний суб`єкт отримання доказів; 2) законність процесуального джерела доказів; 3) належність процесуального порядку отримання; 4) належність фіксації ходу і результатів слідчих дій (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій.
У відповідності до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне правопорушення.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У свою чергу, слідчий суддя позбавлений можливості врахувати доводи захисника в частині того, що визнання речовим доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту відповідно до правил ч.5 ст.171 КПК України не передбачено, оскільки у відповідності до норм ч.2 ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів, а вирішення питання допустимості доказів здійснюється під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (ч.1 ст.89, п.2 ч.4 ст.374 КПК України).
Керуючись ст. ст. 98-100, 167-169, 170-173, 303-307, 309, 310, 395 КПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Управління поліції в Дніпровському районі Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: