Підволочиський районний суд Тернопільської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Кузьменко І.О. при секретарі Реєнт Г.М. з участю прокурора Дзюбинського А.О. захисника ОСОБА_1,

представника служби у справах неповнолітніх ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про закриття кримінальної справи та застосування заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

скоївшого суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.З ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2009р. біля 15-00год. ОСОБА_3, який не досяг віку кримінальної відповідальності, разом із підсудним ОСОБА_4, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, підійшли до огорожі території ВАТ «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» яка знаходиться у смт.Підволочиську по вул..Д.Галицького,77 та перелізли через огорожу і таким чином проникли на територію підприємства. Переконавшись що за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 залишився споглядати за обстановкою за ОСОБА_4 проник у складське приміщення, звідки передав ОСОБА_5 два мотки мідної трубки діаметром 5мм, в одному мотку було 15кг., у другому - 13 кг., вартістю 30гр. за один кілограм, всього на загальну суму 840 гривень. Викрадене обоє винесли за межі території і в подальшому здали як металобрухт.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєному визнав повністю і пояснив: дійсно, він запропонував ОСОБА_4 піти на фабрику і взяти мідний дріт у вигляді трубки, аби його здати і примати гроші. Вони обоє перелізли через паркан, ОСОБА_4 заліз до складу а він стояв на сторожі. Із погреба ОСОБА_4 передав йому два мотки дроту який ним і ОСОБА_6 був даний на брухт і за що він отримав 220гр. 100 гр. він дав ОСОБА_4

Підсудний ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що 13.10.2010р. біля 15-оо вони зустрілися з ОСОБА_3 і той повідомив що на території фабрики є мідь, яку можна взяти. Через огорожу вони перелізли і проникли на територію фабрики. Далі прийшли до складу, у який він проник через двір, а ОСОБА_3 залишився спостерігати чи ніхто не йде. Із підвалу він передав два мотки мідного дроту у вигляді трубки і разом із ОСОБА_3 винесли із території фабрики. Після того, оскільки покупці металобрухту у нього брухт уже не приймають, він попросив знайомого ОСОБА_6, ніби той допоміг віднести дріт на приймальний пункт. Коли ОСОБА_6 та ОСОБА_3 здали дріт, то він отримав свої 100 гривень.

Законний представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 пояснила, що батьки ОСОБА_3 декілька років проживають за кордоном і за ним наглядає тітка, яка проживає окремо. Він не слухається старших і на нього ніхто не має впливу. Уже 4 роки він перебуває на обліку у службі в справах неповнолітніх.

Представник цивільного позивача мельник О.О. подав заяву, у якій просив справу розглядати без

його участі. Оскільки шкода відшкодована повністю, претензій у підприємства немає.

Довідкою ВАТ «Під волочиська фабрика пластмасових виробів» підтверджено що на балансі фабрики рахувалася трубка мідна діаметром 5 мм. В кількості 28 кілограм по ціні ЗОгр. за кілограм, на суму 840гривень (а.с.16).

Відповідно до запису у свідоцтві про народження, ОСОБА_3 народився 22 листопада 1996 року, тобто на момент скоєння суспільно-небезпечного діяння, передбаченого особливою істиною Кримінального Кодексу України, він не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Проаналізувавши наведене у сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченому ч.З ст.185 КК України доведена повністю, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна на суму 840гр., з проникненням у приміщення, скільки це діяння він вчинив будучи особою, яка не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, то суд вважає застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, враховуючи його сімейні обставини, негативну характеристику, думку представника служби у правах неповнолітніх, суд вважає обрати йому виховні заходи у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення.

Керуючись ст.97,105 КК України, ст.. 447 КПК України суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі закрити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.З ст.185 КК України і застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 15-ти діб .

Суддя