печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури України Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вовчанськ Харківської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не судимого, який займає посаду начальника речової служби центральної бази забезпечення Головного управління Національної гвардії України - військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001122 від 10.06.2015р., -

В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України молодший радник юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001122 від 10.06.2015 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вовчанськ Харківської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не судимого, який займає посаду начальника речової служби центральної бази забезпечення Головного управління Національної гвардії України - військової частини НОМЕР_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України.

Слідчий вказує, що у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України від 27.02.2015 №3 з 27 лютого 2015 року по теперішній час проходить військову службу у зазначеній військовій частині на посаді начальника речової служби тилу та відповідно до функціональних обов`язків відповідає за забезпечення частини речовим і господарським майном, збереження його в порядку і в справному стані, бойову та мобілізаційну готовність речової служби, проведення не менше одного разу в два місяці згідно облікових даних частини наявність, категорію і комплектність речового і господарського майна в підрозділах та на складі частини, а також умови їх зберігання. ОСОБА_6 підпорядковується заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з тилу та являється прямим начальником особового складу речової служби частини.

У зв`язку із займаною посадою, пов`язаною з виконанням адміністративно-господарських і організаційно-розпорядчих функцій, ОСОБА_6 , у вказаний період відповідно до пункту 1 Примітки до статті 425 КК України являвся військовою службовою особою.

В останніх числах серпня 2015 ОСОБА_7 схилив, шляхом умовлянь по телефону, начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України ОСОБА_6 , до заволодіння ним як військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, раніше відокремленого військового майна, яке є власністю держави в особі військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України.

У зв`язку із цим, перебуваючи на вищезазначеній посаді ОСОБА_6 у 2015 році із зловживанням службовим становищем почав діяти не в інтересах служби, а у власних корисливих інтересах з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави.

Так, в 2015 році у ОСОБА_6 виник прямий єдиний умисел на незаконне збагачення за рахунок держави шляхом заволодіння відокремленим іншим військовим майном його збут невизначеному колу осіб на невизначений строк, до яких в силу свого службового становища він мав доступ.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що своїми умисними протиправними діями, будучи військовою службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, усупереч інтересів служби, у продовж серпня-жовтня 2015 року, маючи єдиний умисел на незаконне збагачення за рахунок держави, за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_7 , привласнив шляхом зловживання своїм службовим становищем інше військове майно загальною вартістю 243 076 грн, в результаті чого державі в особі військової частини НОМЕР_1 НГ України спричинені збитки на вказану суму, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України.

Окрім цього, вчинення ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення завдало нематеріальних збитків у вигляді підриву авторитету Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 НГ України, а також підриву боєготовності та боєздатності військових підрозділів Національної гвардії України, призводить до формування негативної суспільної думки щодо підрозділів забезпечення військових формувань України, підриву обороноздатності держави.

10.10.2015р. в момент реалізації ОСОБА_6 незаконно вилученого майна ОСОБА_8 біля військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України, за адресою АДРЕСА_1 , а саме, 144 пари черевиків чоловічих військового зразку з високими берцями чорного кольору (арт. АВ 422/2-2 у кількості 55 пар; арт. 423/1НЧ-2 у кількості 45 пар; арт. АА 634/2 у кількості 9 пар; САА 626/2-А71 у кількості 35 пар); кашкети військового зразку, чоловічі, літні синьо-зеленого кольору виробництва ПрАТ «ВТФ Горлиця» у кількості 102 шт.; фуфайки чоловічі військового зразка синьо-зеленого кольору МОД.302108 у кількості 102 шт.; штани утепленні польові військового зразка темно-зеленого кольору АРТ.2701 ВО у кількості 190 шт. куртка утеплена польова військового зразку темно-зеленого кольору АРТ.2701 ВО; пояс чорний з металевою пряжкою у кількості 100 шт. отримавши за вказане військове майно 3 600 грн. та імітаційні засоби, схожі на грошові кошти, які ОСОБА_6 вважав як грошові кошти в сумі 180 тис. грн., які у подальшому мав намір використати особисто на власний розсуд, ОСОБА_6 був затриманий співробітниками Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, у порядку ст. 208 КПК України, та у останнього вилучено грошові кошти та імітаційні засоби - грошові кошти.

Крім того, у вказаний період за вказаних обставин ОСОБА_6 заволодів шляхом зловживання своїм службовим становищем у такий спосіб іншим військовим майном у вигляді речового майна, а саме: обмундирування, взуття, натільної білизни, постільних речей, спорядження, спеціального одягу тощо, що незаконно зберігав за місцем свого мешкання з метою подальшої реалізації невизначеному колу осіб у невизначений строк, що було вилучене в ході проведення там обшуку.

Водночас, у ході обшуку службового кабінету ОСОБА_6 , проведеного після затримання останнього, працівниками Генеральної прокуратури України виявлено та вилучено грошові кошти у сумі понад 16 тис. грн., 6 GOLD card, 4 звичайних «карти для виплат» та 2 депозитні пластикові карти «Приват Банк».

Слідчим також вказано, що з метою встановлення остаточної суми завданих кримінальним правопорушенням збитків, у ході досудового розслідування призначено інвентаризацію всього наявного у військової частини НОМЕР_1 військового майна та внутрішній аудит окремих питань фінансової діяльності указаної військової частини щодо надходження, повноти оприбуткування та використання наведеною військовою частиною військового майна. Прогнозована сума збитків складає понад 2 млн. грн.

Слідчий посилаючись на те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон, використовуючи набуті під час проходження служби у Національній гвардії України зв`язки, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може почати переховуватися від слідства та суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних рішень та встановленню істини у кримінальному проваджені, водночас вчините інше кримінальне правопорушення, передбачене, у тому числі ст. 408 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, використовуючи при цьому свої можливості та зв`язки набуті під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_6 , беззаперечно буде вчиняти дії спрямовані на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий вказує, що підозрюваний може протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали посилаючись на викладені в ньому доводи, просили клопотання.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, вважаючи його необґрунтованим, немотивованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки повідомлена ОСОБА_6 підозра не підтверджена наявними у справі доказами, зібрані органом досудового розслідування докази є суперечними, не підтверджують факт вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, просили в задоволенні клопотання відмовити, обравши підозрюваному менш суворий запобіжний захід, в тому числі у вигляді домашнього арешту за місцем тимчасового проживання підозрюваного з його дружиною.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

ОСОБА_6 є підозрюваним у кримінальному провадженні №0001122, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2015р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 410 КК України.

10.10.2015р. о 19 год 06 хв ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що слідчим складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 10.10.2015р.

11.10.2015р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 410 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Слідчим у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень, що підтверджено заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , висновком експерта за результатом проведення судово-товарознавчої експертизи №11669/15-53, протоколами огляду предметів придбаних під час контрольної закупки від 16.09.2015р., 10.09.2015р., 11.09.2015р. 25.09.2015 р., даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових дій), передбачених ст. 262 КПК України, протоколами обшуків.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України.

Вирішуючи клопотання про застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , особу підозрюваного, те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

За таких обставин клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

У виключних випадах, якщо слідчий суддя, суд, встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого, або особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

При визначенні розміру застави суд враховує дані про особу ОСОБА_6 , його вік, майновий та сімейний стан, соціальні зв`язки, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких та було вчинено у умовах особливого періоду воєнно-озброєного конфлікту. Крім того, суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку про доцільність визначити ОСОБА_6 , як альтернативу застосованому щодо нього запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою заставу розмір якої перевищує 300 розмірів мінімальної заробітної плати, а саме в розмірі 1 500 мінімальних розмірів заробітних плат (1218*1 500), що становить 1 827 000,00 (один мільйон вісімсот двадцять сім) грн, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст. ст. 178, 182, 183 КПК України. Суд також вважає, що внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зважаючи на його показання в судовому засіданні щодо відсутності в нього мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, а також його кількості, який було вилучено у підозрюваного.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування Слідчого Управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України та до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон,

- носити електронний засіб контролю.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 09 грудня 2015р. до 19 год 06 хв.

Строк тримання під вартою відраховувати з моменту затримання з 11.10.2015р.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 1 500 розмірів мінімальної заробітної плати, а саме у розмірі 1 827 000,00 (одного мільйону вісімсот двадцять сім) грн, яка може бути внесена (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

р/р 373 110 010 028 07;

МФО (код банку) 820019;

ЗКПО 02 896 745;

ЄДРПОУ банку: 38004897;

Банк одержувача: УДКСУ в Печерському районі ГУ ДКСУ в м. Києві.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування Слідчого Управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України та до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон,

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали до 09 грудня 2015 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО № 13 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово Слідче Управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1