АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Судді-доповідача ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника скаржника адвоката ОСОБА_7

скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року про повернення скарги, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року скаргу ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у не розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України в рамках кримінального провадження № 0000611, повернуто.
Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що до матеріалів поданої скарги ОСОБА_8 не було долучено будь-яких доказів, які б дозволяли встановити обставини одержання прокурором прокуратури Дніпропетровської області його клопотання, а також які б свідчили про незаконну бездіяльність органу досудового розслідування, що в свою чергу робить неможливим встановлення судом правового статусу скаржника та не дозволяє вирішити питання щодо наявності у ОСОБА_8 права звертатися з даною скаргою до слідчого судді.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та направити справу на новий гласний судовий розгляд до суду першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала скаргу, посилається на те, що судове рішення є незаконним, таким, яке суперечить обставинам справи, та яке порушує норми національного та міжнародного права. Вказує, що оскільки слухання справи, в порушення ч. 3 ст. 306 КПК України, було негласним, у ОСОБА_8 не було можливості надати суду свої доводи та докази на корить задоволення скарги, чим порушено право на захист, рівність та змагальність сторін, гласний та справедливий суд. Зазначає, що у зв`язку з перебуванням в ДСІЗО не має можливості встановити факт отримання його клопотань прокуратурою Дніпропетровської області. Крім того, його процесуальний статус встановлений ст.ст. 55, 56, 60 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_8 є потерпілим та заявником.
Заслухавши доповідь судді, позицію скаржника та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти скасування оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи, викладені в скарзі, і такими, що заслуговують на увагу, оскільки вони знайшли своє підтвердження при здійсненні розгляду апеляційним судом.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Приписами ч. 2 ст. 304 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав, з яких скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого може бути повернута особі, яка її подала.

Однак, слідчий суддя, приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_8 , послався на те, що відсутність в матеріалах скарги доказів звернення скаржника з клопотанням та його отримання органом досудового розслідування не дає можливості вирішити питання щодо наявності у заявника права звернутися до суду.
Слідчий суддя не прийняв до уваги те, що скаржник ОСОБА_8 знаходиться під вартою, нормами ст.ст. 303-304 КПК України не передбачений обов`язок скаржника в обов`язковому порядку додавати до скарги докази надіслання клопотання до органів слідства отримання.
Отже, з висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може та вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати.

Виходячи з викладеного, та з урахуванням того, що вирішення питань, передбачених ст.ст. 304, 306, 307 КПК України, є компетенцією слідчого судді місцевого суду, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування постановленого ним рішення, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги ОСОБА_8 задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, а матеріали за скаргою заявника направити до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду.

Керуючись ст.ст.303, 304, 309, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року, якою скарга ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора прокуратури Дніпропетровській області, була повернута заявнику, скасувати.
Матеріали скарги ОСОБА_8 направити до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для здійснення судового розгляду.

Судді