АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4664/15-к Номер провадження 11-кп/786/24/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.289 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000881 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м.Полтави від 09 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Степанівка Диканського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.11.2010 року Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, ч.1 ст.190 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 31.01.2011 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, 76 КК України на 3 роки обмеження волі з іспитовим строком 2 роки;

- 05.12.2011 року Ленінським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 31.01.2011 року. Остаточно засуджений на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- за вироком від 17.04.2012 року апеляційним судом Полтавської області, вирок Ленінського районного суду м.Полтави від 31.01.2011 року скасовано, вважати засудженим за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 31.01.2011 року. Остаточно засуджений на 5 років 1 місяць позбавлення волі. 29.12.2014 року за ст.81 КК України звільнений з Полтавської ВК №64 умовно достроково. Невідбутий термін 1 рік 7 місяців 14 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст.185 КК України.

Кримінальне провадження розглянуто:

за участю прокурора: ОСОБА_7
захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :
На вирок Київського районного суду м.Полтави від 09 вересня 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого та пом`якшити покарання.

Вказує, що при винесенні покарання судом першої інстанції не було враховано, що у силу ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, крім щирого каяття і активного сприяння розкриттю злочину, є також те, що обвинувачений з`явився до правоохоронних органів із зізнанням.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що 09.05.2015 року, близько 02.00 год., перебуваючи за адресою: м.Полтава, вул.Духова, 10, біля під`їзду №1, діючи повторно, шляхом, пошкодження замка водійських дверей, а саме відкривши їх за допомогою ножа, проник до середини автомобіля марки „ГАЗ 2792, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , та в подальшому заволодів даним транспортним засобом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 30 000 грн.

Того ж дня, близько 12.00 год., ОСОБА_6 , правомірно перебуваючи у м.Полтава, по вул.Червонофлотська, 29, на автостоянці, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що його дій ніхто не помічає викрав з середини автомобіля марки „ГАЗ 2792, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , мобільний телефон марки „Nokia 220 DualSIM у корпусі чорного кольору (вартістю 590,02 грн.), котрий належав ОСОБА_9 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме заклавши його до ломбарду „Скарбниця у м.Полтава, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 590,02 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , в період часу з 23.20 грн. 10.06.2015 року по 06.30 год. 11.06.2015 року правомірно перебуваючи навпроти під`їзду №2, будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, шляхом пошкодження замка водійських дверей, незаконно проник до середини автомобіля марки „ВАЗ 21011, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 , яким в подальшому незаконно заволодів та використовував для власних потреб, а також в подальшому продав, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 18 000 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 у вечірній час, точного часу не представилось можливим встановити, перебуваючи за адресою: м.Полтава, по вул.Червонофлотська, 29, на стоянці для автомобілів, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, з середини автомобіля марки „ГАЗ 2792, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , надувний човен „ПВХ STORMST - 240, вартістю 1 000 грн. ,котрим в подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме заклавши до ломбарду „Скарбниця у м.Полтава, чим спричинив ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 1 000 грн.

Вироком Київського районного суду м.Полтави від 09 вересня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 17.04.2012 року у виді 1 місяця позбавлення волі остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого завдану матеріальну шкоду в сумі 7 990 грн., та моральну шкоду в сумі 1 000 грн., а всього 8 990 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги згідно її меж, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як видно із матеріалів провадження, висновки про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів за ст.185 ч.2 , ст. 289 ч.2 КК УКраїни суд зробив на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які учасниками провадження не оспорюються.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні скоєних ним злочинів визнав, його пояснення, надані в суді першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, тому відповідно до ст. 349 КПК України суд першої інстанції прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у справі.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд врахував обставини, що пом`якшують покарання - його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Також судом враховані тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у скоєнні вчинених злочинів, його позитивну характеристику.

Таким чином покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, оскільки суд належним чином врахував, що ОСОБА_6 був раніше неодноразово судимим, та низку нових (2 тяжких та середньої тяжкості) злочинів вчинив під час умовно дострокового звільнення від відбуття покарання за попереднім вироком, яким його було засудженого за скоєння аналогічних злочинів передбачених ст. ст. 289 ч.2, 185 ч.2 КК України. Тому суд прийшов до вірного висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, із визначенням йому мінімального покарання відповідно до його дійового каяття. Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України стосовно обвинуваченого колегія суддів також не вбачає.

Відповідно до вказаного, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим і підстав для задоволення апеляції ОСОБА_6 не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м.Полтави від 09 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4