Єдиний унікальний номер 366/2648/15-к
Номер провадження 1-кп-366/183/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 листопада 2015 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Іванківської міжрайпрокуратури ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

Представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000580 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Рушна Вармірієвської району Республіки Латвія, без постійного місця проживання, до затримання проживав без реєстрації по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працює, освіта неповна середня, не одружений, раніше судимий:

18.07.1997 року Деражнянським районним судом Хмельницької області за ст.. 17, ч.3 ст. 81, ч.4 ст. 81, ч.1 ст. 89, ч.2 ст. 140, 208, 42 КК України (1960 року) до 6 років позбавлення волі,звільнився 11.02.2003 року по відбуттю строку покарання;

25.05.2004 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково 20.07.2009 року на 1 рік 6 місяців 27 днів;

17.12.2010 року Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст. 186, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 21.07.2015 року,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в с. Рагівка Поліського району Київської області, зареєстрований і проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працює, освіта середня, не одружений, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України
В С Т А Н О В И В :
12.09.2015 року приблизно о 23 год. ОСОБА_5 повторно, разом з ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , за взаємною домовленістю між собою, вирішили здійснити крадіжку з будівлі недіючого фельдшерського пункту, що розташований там же по АДРЕСА_2 . З метою реалізації свого злочинного протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вони прийшли до зазначеної будівлі, проникли на територію через хвіртку, підійшли до вхідних дверей недіючого фельдшерського пункту, виявили, що вони закриті на навісний замок. ОСОБА_4 розбив скло на віконній рамі і через нього проник всередину та вкрав звідти холодильник марки «Норд», балансовою вартістю 1100 грн., який передав через розбите вікно ОСОБА_5 і вони разом перенесли його до місця свого проживання на АДРЕСА_1 , чим спричинили Заруддянській сільській раді матеріальну шкоду на зазначену суму.

Зібраними у справі доказами вина обвинувачених доведена, а їх злочинні дії правильно кваліфікуються органами досудового розслідування за ст. 185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в приміщення, а дії ОСОБА_5 ще і з кваліфікуючою ознакою повторності.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав суду детальні покази щодо обставин викрадення чужого майна, а саме, що він незадовго до цієї події познайомився на вокзалі в смт. Бородянка з ОСОБА_5 . Приїхали в с. Слобода Кухарська у будинок, який належав його покійному батьку. Вживали алкоголь. Вже вночі він запропонував ОСОБА_5 піти до недіючого приміщення ФАПу. Мав намір щось викрасти, що конкретно не знав. Підійшовши до приміщення ФАПу, він особисто розбив вікно з тильної сторони, проник цей отвір всередину. Там виявив холодильник, який передав через це розбите вікно ОСОБА_5 . Він допоміг його принести до нього додому. Що мав намір з цим холодильником робити не може пояснити. Навіть не знає чи він робочий. Потім його вилучили і повернули в сільську раду. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю і дав суду покази аналогічні показам обвинуваченого ОСОБА_4 . Зазначив, що лише допомагав ОСОБА_4 . Розумів, що здійснюється крадіжка. У скоєному щиро розкаюється, також просить його суворо не карати.

Крім фактичного повного визнання своєї вини обвинуваченими, їх вина у судовому засіданні підтверджена:

-Показаннями представника потерпілої юридичної особи Заруддянської сільської ради ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_4 вона знає давно, що з часу, як він ходив до школи. Потім вони десь виїхали. І з*явився він лише 11.09.2015 року в селі у батьківському будинку. Про вчинену крадіжку в сільській раді дізналися 15.09.2015 року, бо свідок побачив розбите вікно. Тоді викликали міліцію, і вже після приїзду групи, зайшовши у будинок, виявили, що викрадено холодильник. Цей холодильник перебуває на балансі сільської ради, з 2007 року, коли ліквідовувався ФАП. Балансова вартість його становить 1100 грн. За час проживання в селі на ОСОБА_4 весь час з 11.09.2015 року вже надійшло колективне звернення від жителів села про вжиття до нього заходів, в тому числі лікування від туберкульозу

-Показаннями свідка ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні зазначила, що вона живе у Слободі Кухарській поряд з недіючим приміщенням ФАПу (через дорогу). З минулого року, після виборів у неї залишились ключі від цього приміщення. Так як мались відбуватися чергові вибори, вона попросила сина, щоб той сходив до ФАПу, і покосив траву. Він пішов, а коли повернувся, то повідомив про розбиті та розкриті вікна. Вона ходила також дивитись і повідомила про це сільського голову, яка, в свою чергу викликала міліцію. З*ясувалось, що викрадено холодильник. Спочатку, коли його знайшли у ОСОБА_8 у батьківській хаті, то цей холодильник передали їй, а потім вона передала сільському голові;

-Витягом з кримінального провадження № 0000580;

-Рапортом чергового РВ про повідомлення сільського голови про розбите скло у ФАПі від 15.09.2015 року;

-Заявою ОСОБА_4 про дачу дозволу на огляд його господарства;

-Протоколом огляду місця події від 15.09.2015 року з фототаблицею до нього - приміщення недіючого ФАПу за адресою АДРЕСА_1 ;

-Протоколом огляду місця події від 15.09.2015 року з фототаблицею до нього - господарства за адресою АДРЕСА_1 , де було виявлено викрадений холодильник;

-Довідкою Заруддянської сільської ради від 23.09.2015 року № 0217/518, згідно з якою за даними погосподарської книги сільської ради будинок, в якому виявлено викрадений холодильник зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-Довідкою про балансову вартість викраденого холодильника від 16.09.2015 року № 02-17/496 1100 грн. та копією книги обліку будівель, обладнання, господарського майна і матеріалів Заруддянської сільської ради;

-Розпискою про отримання на зберігання холодильника сільським головою;

-Протоколом огляду холодильника від 20.09.2015 року з фото таблицею до нього;

-Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 16.09.2015 року, з якого слідує, що сільський голова ОСОБА_6 впізнала викрадений холодильник;

-Постановою про визнання речовим доказом викраденого холодильника;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.09.2015 року, в ході якого ОСОБА_4 розказав та показав, як він з ОСОБА_5 вчинили крадіжку холодильника, що повністю підтверджує його покази , дані у судовому засіданні.

Обставинами, що пом*якшують покарання обвинувачених, суд визнає їх щире каяття, відсутність, з урахуванням повернення викраденого, матеріальних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених у ході судового слідства не виявлено.

Призначаючи покарання відповідно до положень ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Вивчення особи ОСОБА_5 свідчить про те, що він фактично не має постійного місця проживання, на території Іванківського району на обліку і лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Раніше неодноразово судимий, при чому за злочини проти власності. Останній раз 17.12.2010 року Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст. 186, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 21.07.2015 року. І новий злочин вчинив практично через півтора місяця після звільнення. Зазначене свідчить про його вперте небажання ставати на шлях виправлення, та фактичну відсутність можливості адаптації у суспільстві, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі.

Вивчення особи ОСОБА_4 свідчить про те, що він проживає у будинку, який належав його покійному батьку, через відсутність документів, (зокрема паспорта, що посвідчує особу), оформити право власності на нього не може, на території Іванківського району на обліку і лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий. На території Заруддянської сільської ради фактично проживає з 11.09.2015 року, проте жителі с. Слобода Кухарська вже звернулися в сільську раду з колективним зверненням щодо вжиття заходів до нього, зокрема, щодо лікування туберкульозу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 ще можливе без ізоляції його від суспільства і йому має бути призначене покарання у межах санкції ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі, а також застосувати щодо призначеного покарання норму ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробовуванням та покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, обраний відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.
Речові докази по справі повернуто власнику.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу ОСОБА_5 залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 16 вересня 2015 року.

ОСОБА_4 визнати винним скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням і призначити іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджених такі обов`язки :

?не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

?повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після прийняття рішення Апеляційним судом Київської області.

Копії вироку можуть бути отримані відразу після проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1