Провадження № - 1кп/201/627/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0004645 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

представник потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), 09.11.2015 р. близько 16:55 годин, перебуваючи у приміщенні супермаркету «Варус-37», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 11, побачив майно, яке належить ТОВ «Омега», а саме скляну пляшку коньяку найменування «Легенди Вірменії 5 років» об`ємом 0,5 л., яку визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Далі ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, діючи умисно, поклав у ліву внутрішню кишеню чорної куртки у яку він був одягнений, скляну пляшку коньяку найменування «Легенди Вірменії 5 років» об`ємом 0,5 л., вартістю 217 грн. 79 коп., яка належить ТОВ «Омега».
Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_3 намагаючись залишити місце вчинення злочину разом з викраденим майном, перетнув лінію касового контролю супермаркету «Варус-37» , розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 11, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході з приміщення магазину був зупинений охоронцем супермаркету «Варус-37».
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом : «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опоїдів. Синдром залежності»

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі та враховуючи, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1