В И Р О К
іменем України
"23" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0014350 від 20 вересня 2015 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троєщина, Броварського району, Київської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 19 вересня 2015 року о 22 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поряд з будинком №33 по вул. Райдужна в м. Києві, помітив автомобіль марки "Dacіa Logan 90K», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований наумисне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ножицями, які він мав при собі, пошкодив замок водійської дверці автомобіля марки «"Dacіa Logan 90K», д.н.з. НОМЕР_1 та, користуючись сприятливими умовами для доведення свого злочинного наміру до кінця, шляхом вільного доступу, таємно викрав відео-реєстратор марки «Full HD-12 mp», сірого кольору, до комплексу якого входить тримач для відео реєстратора і чохол для відео реєстратора, вартістю 1000 грн.; зарядний пристрій до відео-реєстратора, вартістю 140 грн.; металевий стакан з тримачем, вартістю 100 грн.; блютус «Plantronics» ML-10 FCC ID: AL8-E210 ІС: 457А-Е210 GDC2, вартістю 400 грн.; паперова коробка чорного кольору від панелі авто магнітофона, матеріального цінності не становить; автомагнітофон марки «BLAUPUNK», № FD882, 905ВР25, вартістю 5000 грн.; окуляри сонцезахисні «Matrix Palarized», вартістю 400 грн., що належить ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 7 140 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, повідомив, що жалкує про свої дії та зробив для себе висновки на майбутнє і просив суворо його не карати.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо його особи.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і тому знаходить правильною кваліфікацією його дій за ч. 1 ст.185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначені обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий.
Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття в скоєному, визнання своєї вини за ч. 1 ст. 185 КК України.

Обтяжуючою вину обставиною суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, наявності обтяжуючої вину обставини, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання не буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом із тим, враховуючи визнання своє вини обвинуваченим, його щире каяття, беручи до уваги особу обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався та підстави його визначення на цьому етапі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи у справі.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення дактилоскопічної експертизи №2027 та 2028 від 29 вересня 2015 року у розмірі 928 грн. 08 коп.

Речові докази у кримінальному проваджені, які відповідно до квитанції №ФП 011218 передані до камери схову речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві повернути ОСОБА_5 .

Речові докази у кримінальному проваджені, які відповідно до квитанції №ФП 011308 передані до камери схову речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, а саме відео-реєстратор марки «Full HD-12 mp», зарядний пристрій чорного кольору, тримач для відео реєстратора, чохол для відео реєстратора, металевий стакан з тримачем, блютус «Plantronics» ML-10 FCC ID: AL8-E210 ІС: 457А-Е210 GDC2, паперова коробка чорного кольору, автомагнітофон марки «BLAUPUNK», № FD882, 905ВР25, окуляри «Matrix Palarized», які поміщені до спеціального пакету «Експерта служба МВС України» № 3300571 з надписом «Висновок експерта №2028 від 29 вересня 2015 року» повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: