Справа № 676/4263/15-к
Провадження № 1-кс/676/1252/15
УХВАЛА
5 листопада 2015 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подiльського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурор про вирішення долі арештованого майна , -

встановив:
Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про вирішення долі речових доказів. В обґрунтування клопотання зазначає, що правоохоронними органами виявлено факт організації здійснення незаконних операцій з металобрухту на майданчику, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Під час огляду території було виявлено: 1) системний блок на який записувалось і велось відео спостереження за територією майданчика з записами файлів з 1 січня по 4 липня 2015 року, а також 2) брухт чорних металів вагою 41 250 кг.; 3) брухт кольорових металів вагою 17200кг.; 4) обладнання для зважування (ваги), 5) складування (металеві ванни), 6) обладнання для порізки металу (різаки, балони), 7) пресування (преси), 8) обладнання для погрузки металу (кран); 9) під`їдні колії для подачі вагонів. За фактом надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому , схову та збуту металобрухту слідчим 20 червня 2015 року внесено відомості до ЄРДР за ч. 1ст. 213 КК України. Ухвалою слідчого судді від 7 липня 2015року на згадане майно накладено арешт. 29 вересня 2015 року до слідчого з прокуратури надійшли документи ТОВ «Вторчермет» у яких зазначено, що вилучене і арештоване знаряддя і предмет злочину є власністю згаданого товариства, яке має ліцензію на право здійснення господарської діяльності з заготівлі, переробки металобрухту. 30 вересня 2015 року кримінальне провадження закрито, оскільки документи, які надійшли з прокуратури району свідчать про власника майна, що на думку прокурора виключає склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст. 213 КК України. Прокурор посилався на те, що слідчий суддя, який ухвалою від 22 жовтня 2015 року відмовив у задоволенні аналогічного клопотання слідчого, невірно трактував ч.3ст.174 та ч.9 ст.100 КК України, оскільки постанова про закриття провадження винесена слідчим, а не прокурором, тому в останнього відсутні правові підстави для скасування арешту з майна. На думку прокурора виключно слідчий суддя мав би вирішити долю речових доказів відповідно до ч.9ст.100 КК України. З цих підстав прокурор вважає, що у суді слід вирішити питання долі арештованого майна.

Вивчивши клопотання та надані копії матеріалів кримінального провадження суд вважає, що клопотанням слід повернути прокурору з наступних підстав.

Згідно ст.9 ч.6 КПК України, у випадках, коли положення кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження застосовуються загальні засади кримінального процесу визначені у ст. 7 КПК України. При зверненні до суду з клопотанням прокурор не врахував вимог ст.ст. 174, 171, 100, 132, 214 КПК України.

Так, при зверненні з клопотанням прокурор мав би надати слідчому судді докази, якими він обґрунтовує доводи свого клопотання, проте, жодного документу він до клопотання не долучив. Вбачається, що логічним було б надання слідчому судді : 1) витяг з ЄРДР, який би підтверджував право прокурора ініціювати вчинення процесуальних дій; 2) постанови про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2015 року; 3) документи, які свідчать про право власності на арештоване майно долю якого пропонує вирішити прокурор; 4) документи, які свідчать про обґрунтовані підстави у зв`язку з якими він пропонує скасувати арешт майна і вирішити його долю. Подібні вимоги ставляться до такого ж клопотання при зверненні до слідчого судді з питанням про арешт майна (ст.171 КПК України). Одночасно, прокурор не врахував, що аналогічне погоджене ним клопотання вже розглянуто слідчим суддею і 22 жовтня 2015 року ухвалою відмовлено у його задоволення. Отже, з цих самих питань вже прийнято рішення слідчим суддею і стороні обвинувачення відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання. При повторному зверненні прокурору слід врахувати, що :1) згідно припису ч.ч.1,2 ст.174 КПК України, слідчий суддя вирішує клопотання про скасування арешту майна лише на стадії досудового слідства; 2) згідно ч.3 ст.174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації; 3) згідно припису ч.9ст.100 КПК України, виключно суд, а не слідчий суддя, вправі вирішувати долю речових доказів.

Оскільки процесуальний закон врегульовує звернення прокурора з подібним клопотанням до слідчого судді після завершення досудового слідства, слідчий суддя встановивши недоліки у цьому документі прокурора та відсутність додатків до клопотання, з підстав передбачених у ст.ст. 7, 9 ч.6, 172 ч.2 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк 72 години для усунення викладених недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 7, 9, 132, 100, 171, 172, 174 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив :
Повернути клопотання про вирішення долі арештованого майна прокурору прокуратури Кам`янець-Подільського району ОСОБА_2 для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків, встановивши йому строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали.
Слідчий суддя
Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1