Справа № 474/469/15-к
П. №1-кп/474/39/15
У Х В А Л А
Іменем України
29.09.15 року смт. Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду, в рамках кримінального провадження № 000089 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Учасники кримінального провадження:
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_3
захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_4
захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_8
встановив:
29.09.2015р. прокурор, в рамках кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000089 від 17.03.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 , яке обґрунтоване тим, що строк тримання під вартою вказаної особи закінчується 02.10.2015р., тяжкість скоєних злочинів, спосіб їх вчинення, та враховуючи, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_3 може почати впливати на свідків та потерпілого, продовжити свою злочину діяльність і вчинити інше кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, а також враховуючи, що більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, не зможе запобігти наявним ризикам, та те, що станом на 29.09.2015 року відсутній вільний комплект електронних засобів контролю, і враховуючи те, що стан здоров`я підозрюваного, не перешкоджає триманню його під вартою, просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 діб.
Заслухав доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечують проти задоволення даного клопотання, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за наступних обставин.
17 березня 2015 року біля 00.20 годині, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на автомобілі останнього марки ВАЗ-21015, сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , та під його керуванням, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, рухались по вул. Первомайській в смт. Врадіївка Миколаївської області. У цей час ОСОБА_4 запропонував безпричинно спричинити кому небудь тілесні ушкодження, на що ОСОБА_3 погодився. Перебуваючи біля будинку №34 по вул. Первомайській в смт. Врадіївка вони зустріли раніше невідомого їм хлопця, який виявився ОСОБА_6 . Грідчин зупинивши автомобіль, спільно з ОСОБА_10 вийшли з нього. У ході цього, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно та умисно наніс ОСОБА_6 два удари кулаком в обличчя з лівої сторони під оком, один удар кулаком в потилицю та два удари кулаком в груди, в результаті чого, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи, закритої черепно-мозкової травми, що проявилася струсом головного мозку, садна обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 переслідуючи корисливу мету та умисел на відкрите викрадення чужого майна, повторно, умисно та відкрито заволодів майном, що належить ОСОБА_6 , стягнувши з останнього балонову куртку сірого кольору, бувшу у використанні, в кишені якої знаходився паспорт громадянина України, посвідчення тракториста-машиніста та код платника податків на його ім`я. З викраденим ОСОБА_3 зник та розпорядився ним на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 450 грн., які в ході досудового розслідування не відшкодовано.
07.04.2015 слідчим суддею Врадіївського районного суду Миколаївської області відносно підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, тобто до 05.06.2015 року.
Ухвалами суду від 28.05.2015р. та 16.07.2015р. строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено до 02.10.2015р.
Суд вважає доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України, з огляду на вагомість наявних доказів.
Також суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та недостатність застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, для його запобігання з огляду на те, що:
- ОСОБА_3 є особою раніше судимою: 25.07.2005р. Врадіївським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в один рік; 24.04.2007р. Врадіївським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки; 29.09.2008р. Первомайським районним судом за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 грн.; 06.10.2009р. Врадіївським районним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; 01.06.2010р. Врадіївським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. 03.03.2014р. на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання, невідбутий строк 1 рік 8 місяців 5 днів;
- ОСОБА_3 підозрюється у вчинені умисного злочину середньої тяжкості та умисного тяжкого злочину з корисливих мотивів протягом невідбутої частини покарання, від якого від бум умовно-достроково звільнений, що, в загальному, свідчить про системність вчинення ним злочинів.
Крім того, суд враховує, те що станом на 29.09.2015р. для Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області згідно інформації ЧЧ Штабу УМВС України в Миколаївській області вільного комплекту електронних засобів контролю не має. В зв`язку з великим навантаженням всіх підрозділів ОВС області.
Щодо зауваження захисника обвинуваченого стосовно того, що вказані недоліки в роботі органів внутрішніх справ не можуть бути підставами для задоволення клопотання прокурора суд зауважує, що згідно практики Європейського суду з прав людини, судове рішення має бути передбачуваним та таким, що може бути виконане.
Вищевикладене не дає суду змоги застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.
Щодо того, що перебуваючи на свободі обвинувачений може почати впливати на свідків та потерпілого, суд вважає, що прокурором не доведено наявність вказаного ризику, оскільки відсутні відомості проте, що обвинувачений якимось чином намагався раніше вплинути на останніх. Крім того, на даний час потерпілий і всі свідки по справі допитані під час судового розгляду.
Відповідно до частини 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а відтак і його продовження може бути застосовано щодо раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. При цьому слід враховувати визначені ст. 177 КПК ризики.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п. С ч. 1, ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), КПК України для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини, серйозність пред`явленого обвинувачення та ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості (Рішення Європейського Суду Харченко проти України від 10.02.2011р.).
Вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує наявність конкретного суспільного інтересу, а саме попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів, вік обвинуваченого, задовільний стан його здоров`я, сімейний та майновий стан, тяжкість покарання передбаченого за інкриміновані останньому злочини та особу обвинуваченого.
В сукупності вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить обвинуваченому належної процесуальної поведінки.
Зважаючи на вищевикладене клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 371, 372, 395 КПК України, суд, -
ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 на 60 діб до 15 год. 25 хв. 27 листопада 2015 року.
Копію ухвали вручити негайно обвинуваченому.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту її вручення.
Суддя ОСОБА_1