Справа №212/5074/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

Головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження № 00001646 за звинуваченням: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кривого Рогу, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, раніше судимої: 26 липня 1985 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 17, 81 ч.2 КК УРСР до виправних робіт строком на 2 роки, на підставі постанови Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 16 вересня 1987 року згідно ст. 30 КК УРСР замінено не відбутий строк покарання шість місяців дев`ятнадцять днів виправних робіт на шість місяців дев`ятнадцять днів позбавлення волі, звільненої 09 квітня 1988 року по відбуттю строку покарання; 25 грудня 1990 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу за ст.140 ч.2 КК УРСР до позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 45 КК УРСР звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на два роки; 02 березня 1992 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 140 ч.2. 198, 42 КК УРСР до двох років та чотирьох місяців позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК УРСР частково приєднано покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 25 грудня 1990 року, остаточно призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, звільненої 22 липня 1995 року по відбуттю строку покарання; 17 вересня 1996 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу за ст.140 ч.2 КК УРСР до позбавлення волі строком на два роки шість місяців, звільненої 10 жовтня 1997 року на підставі ст.3 Закону України «Про амністію» від 26 червня 1997 року на не відбутий строк один рік один місяць та двадцять шість днів, 06 квітня 1998 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу за ст.140 ч.2 КК УРСР до позбавлення волі строком на три роки, звільненої 26 грудня 2000 року по відбуттю строку покарання; 02 серпня 2001 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу за ст.140 ч.2 КК УРСР до позбавлення волі строком на один рік, звільненої 02 березня 2003 року по відбуттю строку покарання; 28 серпня 2003 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до позбавлений волі строком на два роки та шість місяців, звільненої 21 листопада 2005 року по відбуттю строку покарання; 26 квітня 2007 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на два роки звільненої 16 січня 2009 року по відбуттю строку покарання; 28 травня 2009 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на один рік та вісім місяців, звільненої 05 листопада 2010 року по відбуттю строку покарання; 18 квітня 2011 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ст.309 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком один рік; 23 червня 2011 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на два роки та шість місяців; 23 червня 2011 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ст. 309 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2. ст.185 ч.2, 70 ч.1, ст.70 ч.4 України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки та шість місяців, звільненої 06 вересня 2013 року по відбуттю строку покарання; 26 грудня 2013 року Апеляційним судом Полтавської області за ст. 185 ч.2, 70 КК України до позбавлення волі строком на один рік та шість місяців; 03 грудня 2013 року Київським районним судом міста Полтави за ст. 185 ч.2 КК України до обмеження волі строком на два роки, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на два роки; 21 лютого 2014 року Київським районним судом міста Полтави за ст. 185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки, 30 травня 2014 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області на підставі ст.6 Закону України «Про амністію» покарання скорочено та визначено до відбуття один рік один місяць двадцять шість днів позбавлення волі, звільненої 20 лютого 2015 року по відбуттю строку покарання; 26 червня 2015 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рога за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185, ст.185 ч 2 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки з випробуванням на підставі ст.75 КК України строк на два роки;2 липня 2015 року Дзержинським районним судом м Кривого Рогу за ст. 185 ч 2 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75,76 КК України встановленням випробувального терміну на 2 роки;2 вересня 2015 року Жовтневим районним судом м Кривого Рогу по ст. 185 ч 2 ,70 ч 4 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена, ОСОБА_3 повторно 15 червня 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні продовольчого магазину «Акварель», який розташований за адресою: вулиця Кремлівська будинок № 26 в Жовтневому районі міста Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, діючи з корисливих мотивів, зайшла до службового приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки шляхом вільного доступу, з гаманця який знаходився у шафі і якій належить ОСОБА_5 , викрала грошові кошти у розмірі 270 гривень.

У подальшому, діючи на досягнення злочинного наміру, приховавши їх намагалась вийти з службового приміщення магазину «Акварель» та зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, проте, виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, не довела свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від її волі, через те, що була викрита співробітником охорони магазину «Акварель» біля виходу з службового приміщення.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України за обставинами зазначеними вище, визнала у повному обсязі.

Інші докази, згідно до ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися.

Суд, приймаючи до уваги думку обвинуваченої, прокурора, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які сторонами не оспорюються, в суду не виникає сумніви у добровільності такої позиції, також суд роз`яснює сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку про доведеність провини обвинуваченої ОСОБА_3 , і вважає, що її дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, не доведене до кінця з причин, що не залежали від її волі.

У відповідності із ст. 12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченою ОСОБА_3 відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_3 за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в КПНД та КГНД не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої у відповідності зі ст. 66 КК України є повне визнання обвинуваченою своєї вини, та щиросердне каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої у відповідності зі ст. 67 КК України є рецидив злочину.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 , слід призначити покарання в вигляді позбавлення волі з застосуванням ст. 70 ч 4 та 71,72 КК України .

Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ,а саме кошти в сумі 270 грн. залишити в розпорядженні потерпілої.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1(одного) року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч 4 КК України,за сукупністю злочинів,шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 2. 09.2015 року за яким останню засуджено за ст 185 ч.2 КК України до 2 ( двох) років двох місяців позбавлення волі призначити покарання у вигляді до 2 ( двох) років двох місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст 71 ч 1 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання , а саме 2 місяці обмеження волі,що відповідає у співвідношенні , згідно до ст. 72 КК України менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид покарання з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, покарання за вироком від 3 грудня 2013 року Київського районного суду міста Полтава, за яким ОСОБА_3 було засуджено за ст. 185 ч.2 КК України до обмеження волі строком на два роки, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на два роки ; остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття 2 ( два ) роки три місяця позбавлення волі.

Вирок Дзержинського районного суду м Кривого Рогу від 2 липня 2015 року, за яким ОСОБА_3 засуджена за ст. 185 ч 2 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75,76 КК України встановленням випробувального терміну на 2 роки-виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , відраховувати з 9 липня 2015 року.

Речові докази 270 грн передані потерпілій ОСОБА_5 під розписку, залишити в її користуванні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляція усіма учасниками процесу протягом тридцяти діб з моменту його проголошення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу

Суддя ОСОБА_1