Єдиний унікальний номер 234/9219/15-к
Номер провадження 11-кп/775/340/2015

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області кримінальне провадження № 0000879 від 29.04.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винними у вчиненні злочину передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України і призначено покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі, з триманням у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

28.04.2015 року приблизно о 19.40 год. в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої, в результаті чого між ними на грунті раптово виниклих неприязних відносин сталася сварка. В ході сварки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли на вулицю у двір будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , де у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення смерті ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення смерті іншої людини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 близько 21 годині наніс не менше двох ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_10 , а потім дістав ніж, який носив із собою, і наніс ним не менше одного удару в область спини потерпілого, не менше двох ударів в область живота, не менше двох ударів в область грудної клітини та не менше одного удару кулаком лівої руки в область обличчя, від чого ОСОБА_8 впав на землю спиною вниз. В цей час ОСОБА_7 ще наніс ОСОБА_11 не менше одного удару ножем в область голови та не менше десяти ударів ножем в область шиї. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_12 підняв камінь, що лежав поруч на землі, та піднявши його до рівня свого поясу, кинув камінь в область голови ОСОБА_10 , внаслідок чого останньому були спричинені тілесні ушкодження:

- колото-різані рани шиї - вісім, грудної клітки спереду - дві, спини - одна, живота справа внизу - одна; різані рани правої скроневої області - одна, шиї - дві, як у сукупності гак і окремо мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, що вимагають для свого лікування терміну понад 6-ти, але не менше 21-го дня та на причину смерті потерпілого ОСОБА_10 не вплинули;

- колото-різана рана області пупка, проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням великого сальника і шлунку має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння та на причину смерті потерпілого ОСОБА_10 не вплинули;

- забито-рвані (дві) рани обличчя, садно носа, синець повік лівого ока, крововиливи і забиті рани слизової обох губ, оскольчаті переломи в області скулового відростка лобової кістки зліва, лобного, верхньощелепного і нижньощелепного відростку лівої виличної кістки, її тіла в нижньому відділі, багатоуламкові переломи кісток носа, обох внутрішніх стінок очниць, верхньої щелепи в центрі, гратчастої і лобової кістки, що ускладнилися проффузною зовнішньою кровотечею і ускладненням, та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння, та перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з причиною смерті потерпілого ОСОБА_10 .

Смерть ОСОБА_13 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в проміжок часу між 22 та 24 годиною, внаслідок механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів кров`ю, що вилилась з зони відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забито-рваної (дві) рани обличчя, садна носа, синця повік лівого ока, крововиливу та забиті рани слизової обох губ, осколкові переломи в області скулового відростка лобової кістки зліва, лобного, верхньощелепного і нижньощелепного відростка лівої виличної кістки, її тіла в нижньому відділі, багато уламкові переломи кісток носа, обох внутрішніх стінок очниць, верхньої щелепи в центрі, гранчастої і лобової кістки.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність своєї провини у скоєнні кримінального правопорушення та кваліфікацію дій, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій він просить застосувати до нього ст. 69 КК України та призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом. Вказує, що судом першої інстанції при ухваленні вироку не було взято до уваги наявність у справі таких пом`якшуючих його провину обставин як: щиросердечне каяття; повне визнання провини у скоєному; наявність групи інвалідності; наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей; наявність постійного доходу та місця проживання; відсутність судимостей; скоєння кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання від аморальних дій потерпілого. Зазначає, що дані обставини істотно зніжують ступень тяжкості вчиненого ним злочину та дає суду можливість призначити йому покарання, нижче від найнижчої межі, або більш м`якого виду покарання, не передбаченого в санкції статті.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого, наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вбивстві, тобто протиправному заподіянні смерті потерпілому ОСОБА_13 за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами в сукупності, перевіреними судом.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення ніким, в тому числі самим обвинуваченим, не оспорюються, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 404 КПК України.

Згідно зі ст. 65 КК України покарання призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з вироку, ці вимоги кримінального закону судом враховані в повній мірі.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що судом при призначенні покарання не визнано обставинами, пом`якшуючими покарання: щиросердечне каяття; повне визнання провини у скоєному; наявність групи інвалідності; наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей; наявність постійного доходу та місця проживання; відсутність судимостей; скоєння кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання є безпідставними.

Міра покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, у межах, установлених у санкції статті, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, співпрацював зі слідством, раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується формально, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є інвалідом ІІІ групи, на обліку у диспансерах не перебуває.

Каяття у скоєному, визнання своєї вини, наявність ІІІ групи інвалідності обгрунтовано визнано судом першої інстанції обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому. Обтяжуючими покарання обставинами судом визнано скоєння обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини суд врахував при призначенні строку покарання обвинуваченому, який не є максимальним відповідно до санкції ст. 115 ч.1 КК України.

Даних про наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого та були б підставами для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, у апеляційної скарзі не наведено, відсутні вони і в матеріалах справи.

Тому, підстави для призначення покарання ОСОБА_7 більш м`якого покарання ніж передбачено законом відповідно до ст. 69 КК України, відсутні, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цей частині є необґрунтованими. Призначене йому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3