Дата документу 24.09.2015

Справа № 334/8343/15-к
Провадження № 1-кс/334/1705/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання в.о. слідчого СВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області майора міліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , винесене в кримінальному провадженні № 0000016 від 06 квітня 2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні СВ ЗМУ знаходиться кримінальне провадження, відповідно до фабули витягу з ЄРДР внесене за фактом того, що на території м.Запоріжжя суб`єктами господарської діяльності, які здійснюють встановлення, ремонт та обслуговування газобалонного обладнання на автомобілях для подальшої їх експлуатації на газовому паливі діяльність здійснюється без отримання відповідних дозволів та ліцензії.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2015 року наданий дозвіл на проведення огляду території за адресою: м. Запоріжжя вул. 8 Березня, 55, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення посадовими особами ТОВ «Автогазпромсервіс» кримінального правопорушення, а саме виявлення та фіксації факту проведення співробітниками ТОВ «Автогазпромсервіс» робот щодо монтажу обладнання підвищеної небезпеки посудини, що працюють під тиском понад 0,07 МПа (балони автомобільні), а також робот щодо налагодження, ремонту та технічного обслуговування вказаного обладнання, без відповідного дозволу.

Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна, вилученого під час огляду, проведеного 09 вересня 2015 року.

Адвокат ТОВ «Автогазпромсервіс» в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, з причин вказаних в письмових поясненнях.

Суддя, перевіривши доводи сторони звинувачення, клопотання, вивчивши надані судді матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст..170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до вимог ст..173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження

З наданих матеріалів, а саме Витягу з ЄРДР вбачається, що на 10 вересня 2015 року у кримінальному провадженні даних про наявність підозрюваного, обвинуваченого немає, про що свідчить посилання на те, що є певні суб`єкти господарської діяльності, які порушують правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою та без дозвільних документів, і тому ці дії на думку слідчого кваліфікуються за ст..356 КК України, як самоправство, диспозиція якої суттєво відрізняється від опису дії, які начебто виконані посадовими особами суб`єкта господарської діяльності.
Окрім того, відсутні відомості про наявність заподіяння шкоди або наявності цивільного позову, в рахунок відшкодування яких до юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.

Ані в клопотанні, ані під час судового засідання слідчим не надано пояснень, з якою метою вилучалися письмові документи, як то нотатки, скоросшивачі та комп`ютерна техніка, і чи мають ці предмети відношення до ТОВ «Автогазпромсервіс».

Також під час судового засідання слідчим не спростовано доводи адвоката, що взагалі проведення огляду території знаходження ТОВ «Автогазпромсервис», як процесуальної дії, є недійсною у відповідності до вимог ст..107 КПК України, через відсутність його фіксації технічними засобами, як того вимагало ТОВ.

Оцінюючи все вище вказане, суддя приходить до висновку, що слідчим не доведе необхідність арешту майна, а тому у задоволенні клопотання повинно бути відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 234, 235, 237 КПК України,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання в.о. слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000016 про накладення арешту відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1