Справа № 480/2082/15-к
Провадження № 1-кп-480/237/15
Вирок
Іменем України
30 жовтня 2015 року Миколаївський районний суд Миколаївській області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за обвинуваченням: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця м. Хуст, Закарпатської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, який проходив службу за контрактом на посаді старшого стрільця відділення морської піхоти взводу морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні матрос, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ., раніше не судимого.
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України
Встановив:
30 липня 2013 року ОСОБА_5 було призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за контрактом.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.07.2015 № 144 старший матрос ОСОБА_5 призначений на посаду старшого стрільця відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти даної військової частини.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2015 № 147 старший матрос ОСОБА_5 відряджений на польовий вихід з метою навчальної (бойової) підготовки до НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_2 ).
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби старшому матросу ОСОБА_5 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
22 серпня 2015 року о 06 год. 30 хв. старший матрос ОСОБА_5 , з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, самовільно залишив місце служби - табірний збір військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_2 ) та перебував у м. Миколаєві, де проводив час на власний розсуд.
17 вересня рокуо 10 год. 00 хв. старший матрос ОСОБА_5 самостійно з`явився на службу до місця проведення табірного збору військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.
В судовому засіданні ОСОБА_5 визнав себе винними повністю і суду пояснив, що, дійсно, в серпні 2015 року самовільно залишив військову частину, яка перебувала на навчальному полігоні в АДРЕСА_2 і до вересня 2015 року проводив час на власний розсуд в м.Миколаєві. Але 17 вересня 2015 року з`явився на службі та приступив до виконання службових обов`язків.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною вину обвинуваченого в інкримінованому йому діянні. Це підтверджується сукупністю наступних доказів.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.07.2015 № 144 старший матрос ОСОБА_5 призначений на посаду старшого стрільця відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти даної військової частини.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2015 № 147 старший матрос ОСОБА_5 відряджений на польовий вихід з метою навчальної (бойової) підготовки до НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (с. Ульянівка Миколаївського району Миколаївської області).
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України самовільне залишення місця служби, вчинине в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При обранні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання та служби характеризується задовільно, повністю визнав свою вину.
Крім того, враховуючи щире каяття у скоєному, добровільну явку із зізнанням суд вважає, що у відношенні ОСОБА_5 можливо застосувати ст.69 КК України і призначити йому покарання нижче найнижчої межі, у вигляді арешту.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України суд,-
Ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України - чотири місяці арешту з відбуванням на гауптвахті.
Строк покарання обчислювати ОСОБА_5 з моменту затримання.
На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: