Справа № 232/5827/12
Провадження №11-сс/772/1/2013 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : Рупак А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Вінниця колегія суддів судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Рупака А.А.

суддів Ляліної Л.М., Федчука В.В.

при секретарі Лупол М.А.

з участю прокурора Соловйова О.В.

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляцією підозрюваного ОСОБА_3 на постанову слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2012 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, працюючого старшим оперуповноваженим оперативно-пошукового відділу, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А:

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2012 року задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Цією ж ухвалою ОСОБА_3 визначено розмір застави в сумі 50000 гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок.

Згідно матеріалів кримінального провадження №0000136 від 18.12.2012 року ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він працюючи старшим оперуповноваженим оперативно-пошукового відділу 19.12.2012 року близько 11 години 55 хвилин разом з начальником відділу управління карного розшуку УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 в місті Вінниці на перехресті вулиць Примакова та ОСОБА_6 в автомобілі НОМЕР_1 діючи з останнім за попередньою змовою одержав від ОСОБА_7 хабар в розмірі 7000 гривень та 500 доларів США за сприяння в непритягненні до кримінальної відповідальності ОСОБА_8

В апеляції підозрюваного ОСОБА_3 ставиться питання про скасування постанови слідчого судді Вінницького міського суду від 21 грудня 2012 року та одночасно просить обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки. Мотивує свої доводи тим, що суддя не навів мотивів, з яких прийшов до висновку про можливість уникати слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі, а наведені в клопотанні слідчого ризики є лише його припущенням. Також на його думку суддя не мотивувала чому дійшла висновку, що поручителі не заслуговують на довіру. При цьому поза увагою суду залишились обставини, які давали підстави для застосування більш мякого запобіжного заходу відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляцію, прокурора Соловйова О.В., який вважає постанову суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція підлягає до задоволення.

Висновки суду про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного не є обґрунтованими.

Як вбачається з клопотання слідчого та ухвали слідчого судді, необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного мотивована тяжкістю кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_3, а також можливістю ухилятись від слідства та суду, незаконно вливати на свідків.

Проте з такими висновками погодитись неможливо. З положень ст.184 КПК України випливає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів.

З клопотання слідчого та ухвали слідчого судді вбачається, що метою застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків, проте не наведені доводи на підтвердження існування даних ризиків, посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів.

Таким чином розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, суд дійшов неправильного висновку про наявність ризиків, які б свідчили про намагання ОСОБА_3 ухилятись від слідства та незаконно впливати на свідків, оскільки такі дані в клопотанні не наведені взагалі, а зазначено лише припущення слідчого про те, що перебуваючи на волі він може вчинити вищенаведені дії.

Тому висновки суду суперенчать положенням Європейської конвенції з прав людини. Зокрема, у справі «Бойченко проти Молдови»(Boicenco v Moldova), 41088/05 від 11 липня 2006 року щодо обовязковості наведення конкретних мотивів Європейський Суд констатував порушення п.3 статті 5 Конвенції вказавши, що суди, ухвалюючи рішення про тримання заявника під вартою, посилалися на відповідну норму закону, не вказуючи підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, ніби заявник може перешкоджати провадженню у справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини.

Крім цього не наведені жодні доводи, які давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не повязаного з позбавленням волі, ОСОБА_3 буде ухилятись від слідства та суду.

Твердження ж суду про тяжкість вчиненого злочину не є достатніми для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. У справі «Мамедова проти Росії»(Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Крім цього слідчим суддею було відмовлено в задоволенні клопотання захисту про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки і такі висновки мотивовані тим, що захистом не доведено, чому зазначені особи (ОСОБА_9 та ОСОБА_10Є.) заслуговують на довіру.

На думку колегії суддів з такими висновками також погодитись неможливо. З положень ст.180 КПК України вбачається, що особиста порука основана на довірі до поручителя з боку слідчого судді, суду, яка, в свою чергу, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема для підозрюваного, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обовязків та у разі потреби, доставку його до органу розслідування чи в суд на першу вимогу.

Проте слідчим суддею під час розгляду клопотання поручителі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 навіть не були допитані.

Допитані ж в судовому засіданні під час апеляційної перевірки ухвали слідчого судді поручителі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що їм відомо про обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3, знають його та його сімю на протязі більше десяти років, переконані в тому, що підозрюваний буде неухильно виконувати всі процесуальні рішення, необхідні для розслідування правопорушення. Крім цього їм розяснено наслідки невиконання ними взятих на себе зобовязань. В свою чергу поручителі є пенсіонерами МВС, позитивно характеризуються, через що на думку колегії суддів заслуговують на довіру.

Крім цього слід було врахувати, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду подання суд дав невірну оцінку наявним у справі обставинам, через що безпідставно дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а з урахуванням сукупності даних про особу підозрюваного адекватним запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання процесуальних рішень та забезпечить належну поведінку ОСОБА_3 на думку колегій суддів може бути особиста порука. Також суд з метою забезпечення належного виконання обраного запобіжного заходу колегія суддів вважає за необхідне застосувати положення ч.5 ст.194 КПК України, поклавши на ОСОБА_3 певні обовязки.

Оскільки одним з поручителів, а саме ОСОБА_10 на спеціальний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області була внесена визначена судом застава, у звязку з скасуванням ухвали слідчого судді та застосуванням більш мякого запобіжного заходу, застава має бути повернута особі, яка її внесла.

Керуючись ст.ст.176-178, 180, 193, 194, 196, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію підозрюваного ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2012 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, скасувати.

В задоволенні клопотання старшого слідчого прокуратури міста Вінниці про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистої поруки ОСОБА_9, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_3 обовязки:

- прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади;

- не відлучатися з міста Вінниці без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи;

- утриматися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_7 за винятком проведення слідчих дій;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування паспорт для виїзду за кордон.

Відповідно до ч.1 ст.180 КПК України зобовязати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_3 покладених на нього обовязків відповідно до ст.194 КПК України і зобовязуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Розяснити ОСОБА_9 та ОСОБА_10, що в разі невиконання ними взятих на себе відповідно до ч.1 ст.180 КПК України зобовязань, на них буде накладено грошове стягнення в розмірі від 10 (десяти) до 20 (двадцяти) розмірів мінімальної заробітної плати.

Заставу в розмірі 50000 (пятдесяти тисяч) гривень, внесену ОСОБА_10 на спеціальний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (код отримувача 26286152, розрахунковий рахунок отримувача 0080) повернути ОСОБА_10.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: