АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1670/15 Справа № 185/4771/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої - ОСОБА_9

представника потерпілої - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001306, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2014 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2015 року, ухвалений стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Сергіївка Павлоградського району Дніпропетровської області, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2015 рокуОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання - 150 годин громадських робіт.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування майнової шкоди 96 грн. 06 коп. за послуги спеціаліста судово-медичного експерта та 500 грн. витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката, в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн.
Вирішено долю речових доказів.

Судом першої інстанції ОСОБА_7 засуджено за те, що 08 травня 2014 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин умисно схопив ОСОБА_9 шляхом стискання обома руками за верхню частину поверх грудей та руки, при цьому умисно нанісши удар нижньою частиною своєї правої долоні по тильній частині лівої кисті ОСОБА_9 , чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців округлої форми на лівій молочній залозі та тильній поверхні лівої кісті.

В поданих апеляційних скаргах захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та сам обвинувачений просять скасувати вирок суду і закрити кримінальне провадження, визнати дії ОСОБА_7 відносно ОСОБА_9 необхідною обороною. Зазначили, що суд порушуючи принципи змагальності сторін та доведеності перед судом їх переконливості, передбачені ст.22 КК України, презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, передбачені ст.17 КПК України, визнав показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , як такі, що дані з метою того, щоб обвинувачений уникнув кримінальної відповідальності. Крім того, суд визнав показання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , як об`єктивні. На їх думку, потерпіла не відчула навіть фізичного болю, то про яку моральну шкоду можна говорити. Суд не врахував обставини, які пом`якшують покарання, що ОСОБА_7 на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду в мотивувальній частині змінити, виключивши в частині показань судово-медичного експерта слова «Відмічені пошкодження малоймовірні від нанесення ударів руками» та доповнити реченням «Не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень виявлених у потерпілої ОСОБА_9 у вигляді двох синців округлої форми на тильній поверхні лівої кисті при обставинах та механізмі, вказаних потерпілою» та стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. Крім того, в мотивувальній частині вироку, в реченні «Що стосується відшкодування потерпілій 396,06 грн вартості куртки, суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити, так як потерпілій куртка була повернута та вона не надала суду доказів її пошкодження саме ОСОБА_7 при вчиненні ним кримінального правопорушення» змінити вартість куртки «396,06 грн на 300,00 грн». В решті вирок суду залишити без змін.

Прокурор також зазначив, що частково задовольняючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в сумі 2000 грн, суд своє рішення не мотивував та не врахував те, що потерпіла внаслідок кримінального правопорушення перенесла моральні та фізичні страждання, порушився звичний для неї уклад життя, з?явилися щоденні думки та негативні переживання, почуття образи, приниження гідності, побоювання щодо майбутнього стану здоров?я. Вказав, що у вироку не зазначено основних показань судово-медичного експерта, для надання яких його було викликано на допит стосовно виявлених розбіжностей, невідповідностей показань потерпілої висновку судово-медичної експертизи № 182 від 19.05.2014 року щодо механізму утворення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_9 .

В своєму запереченні потерпіла ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, оскільки його вимоги нічим не обґрунтовані, а вирок суду першої інстанції залишити без змін. Зазначила, що наслідки перенесеної травми призвели до появи у неї негативних психосоматичних та психоемоційних змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , самого обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили їх апеляційну скаргу задовольнити, відхиливши апеляційну скаргу прокурора, доводи прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі, проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника заперечував, вислухавши думку потерпілої та її представника щодо заявлених апеляцій, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що обидві апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Заперечення захисника ОСОБА_8 та самого обвинуваченого ОСОБА_7 щодо необґрунтованості висновків суду стосовно тривалих особистих неприязних відносин обвинуваченого з потерпілою спростовуються доводами їх же апеляційної скарги, в якій, даючи оцінку свідченням ОСОБА_13 , зазначили, що «вона разом з ОСОБА_15 знаходяться у неприязних відносинах з ОСОБА_7 »
Намагаючись спростувати показання допитаного у судовому засіданні судмедексперта ОСОБА_16 про те, що синці були утворені ударами прямими та непрямими, не виключається і здавлення, обвинувачений міг дістати через руку до грудної клітки теоретично, захист заявляв клопотання про проведення слідчого експерименту в суді, яке було судом відхилене.
При цьому захист не обґрунтував необхідність проведення такого експерименту зважаючи на те, що сам обвинувачений на протязі всього досудового і судового слідства не визнавав, що наносив потерпілій будь-які ушкодження, тому колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги в цій частині не обґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Щодо невизнання обвинуваченим та його захисником завдання потерпілій моральної шкоди через те, що вона навіть не відчула фізичного болю, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди потерпілій врахував ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, тривалість та глибину душевних страждань потерпілої з огляду на локалізацію тілесних ушкоджень, та ухвалив розумне та справедливе грошове відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 грн.

В цілому ж доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 зводяться до переоцінки доказів, викладених у вироку суду першої інстанції.

Стосовно апеляційної скарги прокурора колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_9 має представника - адвоката, з яким уклала договір про надання правової допомоги, і який представляв її інтереси протягом досудового та судового провадження. Із будь-якою заявою про захист її інтересів, як особи похилого віку, потерпіла ОСОБА_9 до прокурора не зверталася, у своїх письмових запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого та його захисника зазначила, що вирок суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, а тому просить його залишити без змін.
Колегія суддів вважає, що вимога прокурора про збільшення розміру відшкодування моральної шкоди потерпілій є такою, що не ґрунтується на законі, а тому задоволенню не підлягає.
Щодо апеляційних вимог прокурора про внесення змін до мотивувальної частини вироку, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу через їх невідповідність вимогам КПК України, а саме:
Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються:
2) у разі визнання особи винуватою:
формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення;
докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Судом першої інстанції у мотивувальній частині вироку наведені формулювання обвинувачення, що визнано судом доведеним, незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, місце, час та спосіб завдання потерпілій тілесних ушкоджень.
Твердження прокурора про відсутність мотивів неврахування судом першої інстанції пояснень судмедексперта, даних ним у судовому засіданні, спростовуються журналом судового засідання, з якого вбачається, що судмедексперт суду пояснив, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження спричинені прямими та непрямими ударами рук, не виключено і здавлення пальцями рук.
Частина 1 ст.408 КПК України передбачає виключний перелік підстав для зміни вироку, основною ознакою якого є відсутністьпогіршення становища обвинуваченого. Серед цих підстав відсутня така підстава, як виключення або доповнення мотивувальної частини вироку показаннями свідка, даними у судовому засіданні.

З цих самих підстав не підлягає задоволенню і вимога прокурора про зміну у мотивувальній частині вироку вартості куртки потерпілої, також зважаючи на ту обставину, що у задоволенні позовної вимоги потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування вартості куртки судом відмовлено.

Аналізуючи в цілому апеляційні вимоги прокурора про внесення змін до мотивувальної частини вироку шляхом виключення деяких речень та доповнення окремими реченнями, колегія суддів дійшла висновку, що вони по суті є зауваженнями на журнал судового засідання.

На підставі вищенаведеного колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області залишити без задоволення, а вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді: