Справа № 367/7922/14-к
Провадження по справі № 1-кп/367/90/2015
У Х В А Л А
Іменем України
02 квітня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2014 за № 0001663, по обвинуваченню ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:
В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження, по обвинуваченню ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України.

Від захисника до суду надійшло клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

За змістом клопотання, в провадженні Ірпінського міського суду Київської обл. знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України. Під час проведення досудового слідства, до його підзахисного було обрано міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Відповідно до Закону України "Про попереднє ув`язнення" та ст. 177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Він вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні саме такого виду запобіжного заходу, як взяття під варту, з огляду на наступне: 1) ризиків, що обвинувачений може впливати на свідків, потерпілих чи сховати або спотворити будь-яку річ чи документи, які мають істотне значення для вирішення кримінальної справи не існує, оскільки на даний час досудове розслідування по справі закінчене, а в судовому провадженні допитані усі свідки, заявлені стороною обвинувачення (це підтверджує те, що його підзахисний не може незаконно впливати на їх покази); 2). має постійне фактичне місце проживання ( АДРЕСА_1 ); 3) проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 з 2009 року та має на утриманні дитину, доньку ОСОБА_10 , 1996 р.н., яка згідно з довідки від 02.02.2015 № , перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2 . (це підтверджує те, що його підзахисний не має на меті переховуватися від суду, в іншому випадку він не перевіз би доньку до себе); 3) характеризується виключно позитивно (довідки є у матеріалах справи); 4) раніше не судимого; 5) має незадовільний стан здоров`я (довідки є в матеріалах справи); 6) на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; 7) крім доньки, яка навчається та потребує фінансової допомоги, його підзахисний повинен утримувати свою мати, ОСОБА_11 . 1956 р.н., яка є пенсіонеркою та має 2 групу інвалідності, а також допомагати сім`ї свого брата, т.я. дружина брата має інвалідність 2 групи і на їх утриманні перебувають 2 неповнолітніх дітей (це підтверджує те, що його підзахисний в-першу чергу буде працювати для забезпечення своєї сім`ї належними фінансовими ресурсами, працювати він може і вміє, відповідно його підзахисний працюватиме в Бучі по місцю фактичного проживання). Також просить суд взяти до уваги узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року "Про судову практику застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою", зокрема: - відповідно до вимог ч. З ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України"), після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду), навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011). Наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі "Адам`як проти Польщі"). На підставі вищевикладеного, просить суд скасувати запобіжний захід тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Захисник, в судовому засіданні, своє клопотання підтримав та просив клопотання про скасування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Прокурори залишили вирішення даного питання на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши клопотання захисника, додані до нього фотокопії документів, якими захисник обґрунтовує клопотання, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього документи, суд вважає, що клопотання захисника про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частина друга цієї статті Кодексу, передбачає, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

В підготовчому судовому засіданні було встановлено, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду та впливати на свідків, а тому, приймаючи до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватись від суду та впливати на свідків, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, суд встановивши недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні, сторонами кримінального провадження не надано фактичних даних, які б давали суду підстави дійти висновку, що на час розгляду клопотання захисника про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ризики, зазначені в ухвалі Ірпінського міського суду Київської області від 15.12.2014 зменшились, або взагалі відсутні, а тому суд вважає, що клопотання захисника не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 4 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За наслідками розгляду питання, згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 12.02.2015, обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою до 12.04.2015.

Оскільки в судовому засіданні, під час розгляду клопотання захисника про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , не встановлено обставин, які б давали суду підстави дійти висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які було зазначено в ухвалі Ірпінського міського суду Київської області від 15.12.2014, не зменшились, а розгляд даного кримінального провадження не закінчено, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає, за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою.

Строк дії ухвали суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів.

Початок строку дії ухвали суду в частині продовження строку тримання під вартою, обчислювати з 02.04.2015 по 31.05.2015 включно.

Керуючись, ст. ст. 331, 183, 176 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України залишити без задоволення.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Мирне, Тельманівського району, Донецької області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Києва і Київської області Державної пенітенціарної служби України.

Строк дії ухвали в частині продовження строку тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів.

Початок строку дії ухвали суду в частині продовження строку тримання під вартою, обчислювати з 02.04.2015 по 31.05.2015 включно.

Закінчення строку дії ухвали в частині продовження строку тримання під вартою 31.05.2015.

Судді: головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3