Справа № 191/387/15-к
Провадження № 1-кп/191/149/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000937 від 23.12.2014 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Васильківка, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_4 2011 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.08.2011 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 296 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 04.02.2013 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 126, ст. 71 КК України до 2 років 15 днів обмеження волі. 21.11.2014 року звільнений умовно-достроково на 3 місяці 25 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України

-за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5

-потерпілої ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

- захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за хуліганство, а саме 19.08.2011 Васильківським районним судом за ч.1 ст.296 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки, а також останній раз 04.02.2013 Васильківським районним судом за ч.1 ст.126 КК України до 2 років 15 днів обмеження волі та 21.11.2014 будучи звільненим умовно-достроково на 3 місяці 25 днів, на шлях виправлення та перевиховання не став, а натомість, будучи раніше судимим за хуліганство, вчинив новий злочин.

Так, 22.12.2014 близько 19:00 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення хуліганських дій, знаходячись у громадському місці, а саме на вулиці Жовтневій в сел. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення хуліганства, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, протиставляючи себе суспільству та виявляючи п`яну хвацькість, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та виражаючись на її адресу в присутності сторонньої особи грубою нецензурною лайкою, безпідставно наніс їй один удар кулаком правої руки в обличчя, від чого вона впала на землю, спричинивши їй при цьому тілесні ушкодження, які відповідно до експертного висновку №323-2014 «Е», відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 діяв з особливою зухвалістю, що виразилась у грубому порушенні громадського порядку, поєднаному з завданням потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, а також нахабно виявленому, зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушив громадський порядок, виражаючись грубою нецензурною лайкою у бік потерпілої, виявив неповагу до неї та суспільства в цілому.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 296 КК України визнав частково, а саме не вважає, що його дії супроводжувалися особливою зухвалістю, при цьому зазначив, що дійсно 22.12.2014 року, приблизно о 21.00 годині, вийшов з свого двору, на вул. Жовтневу в с. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області де побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка була з жінкою та чоловіком. Вони всі були у стані алкогольного сп`яніння та запитали, у нього де можна купити алкогольні напої, на що він відповів, що алкогольні напої продає його сусід ОСОБА_9 , але вони повинні тепер пригостити його алкоголем, так як він повідомив їм місце до можна придбати спиртні напої. Після того, як потерпіла разом з жінкою та чоловіком вийшли від ОСОБА_9 на вулицю, він підійшов до них, щоб вони йому налили спиртного, але потерпіла сказала, що вони нічого не купили у ОСОБА_9 . Це його дуже розлютило і він почав висловлюватись нецензурною лайкою на потерпілу, а потім штовхнув незнайому жінку, яка впала на землю, потім схватив за одяг потерпілу і одразу вдарив рукою по обличчю потерпілу ОСОБА_6 , внаслідок чого остання впала спиною на землю, при цьому зазначив, що неприязних стосунків між ним та потерпілою не було. Він нахилився над потерпілою та хотів її підняти, але незнайомі чолові та жінка почали кричати на нього і він одразу пішов від них. Наступного дня, приблизно о 08.00 годині, коли він їхав за спиртними напоями, він зустрів свідка ОСОБА_10 , яка віддала йому телефон та шапку, які остання знайшла біля колодязя, який знаходиться поміж двором обвинуваченого та двором ОСОБА_11 , так як вважала, що це речі його дружини. Коли він приїхав до свого товариша ОСОБА_12 , то на телефон, який віддала ОСОБА_10 зателефонував свідок ОСОБА_13 та запитав, навіщо він побив його сестру та забрав телефон, на що він відповів, що телефон не брав. В цей же день він був затриманий працівниками міліції.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що дійсно 22.12.2014 року, приблизно о 19.00 годині вона разом з ОСОБА_14 та її чоловіком ОСОБА_15 підійшли до буд. АДРЕСА_2 , де зустріли ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_15 зайшов до свого співробітника ОСОБА_9 , а вона разом з ОСОБА_14 залишилась на вулиці, біля подвір`я ОСОБА_9 .. До неї та ОСОБА_14 підійшов ОСОБА_3 , який був у стані алкогольного сп`яніння та запропонував їм купити мобільні телефони. Коли вони відмовились, ОСОБА_3 одразу почав висловлюватися нецензурною лайкою та вдарив ОСОБА_14 рукою по обличчю, після чого остання впала. Потім обвинувачений одразу наніс потерпілій удар рукою по обличчю і вона також впала спиною на землю і ОСОБА_3 нахилився над потерпілою та сказав: «Щоб вона замовкла» та продовжував висловлюватись нецензурною лайкою, а потім зник. Коли її підняли з землі вона не змогла знайти свою шапку та телефон. Внаслідок удару вона отримала тілесні ушкодження, а саме була дуже розірвана верхня губа, згодом лікарі наклали чотири хірургічні шви та був сильний забій голови. Мати ОСОБА_3 відшкодувала їй витрати, телефон та шапку їй повернули. Підтримує обвинувачення у новій редакції, а саме за ч.3 ст. 296 КК України. Просить не призначати ОСОБА_3 сувору міру покарання.

Свідок ОСОБА_14 суду повідомила, що 22.12.2013 року у вечірній час вона разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_15 та своєю сестрою потерпілою - ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області пішли в продуктовий лоток, але він був закритий і її чоловік зайшов до свого колишнього співробітника, щоб повернути борг, за адресою: АДРЕСА_1 . Її чоловік зайшов до ОСОБА_11 у двір, а вона разом з ОСОБА_6 залишилась за двором, до них підійшов ОСОБА_3 , який був у стані алкогольного сп`яніння, привітався та запропонував купити телефони, коли вони відмовились, він одразу почав висловлюватися нецензурною лайкою та безпричинно штовхнув її, внаслідок чого вона впала на землю і одразу наніс удар рукою по обличчю ОСОБА_6 , яка одразу впала на землю. Обвинувачений нахилився над потерпілою та висловлювався нецензурною лайкою, а потім пішов. Коли вийшов її чоловік то він їх підняв, вона була в шоковому стані та не зрозуміла чому саме і за що обвинувачений спричинив тілесні ушкодження потерпілій. Вони всі разом пішли до неї до додому, у потерпілої дужу була розбита губа та боліла голова, і лише вранці ОСОБА_6 повідомила своїй дочці, що обвинувачений їх побив.

Свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що 22.12.2014 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_14 та її сестрою ОСОБА_6 пішли у продуктовий лоток, але він був закритий і він запропонував зайти до його співробітника ОСОБА_9 , щоб він повернув останньому кошти. Коли вони підходили до подвір`я ОСОБА_9 , по АДРЕСА_1 , вони зустріли обвинуваченого. Він не зупиняючись пішов до ОСОБА_11 та був у нього приблизно 5-10 хвилин. Коли він вийшов від свого співробітника, обвинувачений вже добігав до свого подвір`я, а потерпіла та його дружина вже лежали на землі. Він їх підняв у його дружини була кров на обличчі і ОСОБА_6 держалась за губу та в неї на голові була шишка, при цьому вона пояснила що в неї не має телефону та шапки. Жінки йому пояснили що їх побив ОСОБА_3 , але чому саме і за що вони не зрозуміли.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що вона є донькою потерпілої та зазначила, що 23.12.2014 року зателефонувала її мати та повідомила, що її разом з ОСОБА_14 побив ОСОБА_3 , і у її матері зник мобільний телефон та шапка. Вона повідомила свого дядьку свідка ОСОБА_17 і коли прийшла до нього то з`явилось повідомлення, що телефон її матері появився у мережі. Коли ОСОБА_13 зателефонував на телефон матері, слухавку взяла дружина ОСОБА_18 , потім вихватив обвинувачений і сказав, щоб більше не телефонували. У матері була повністю розірвана губа і вони звернулись до лікарні.

Свідок ОСОБА_19 суду повідомила, що вона є дружиною обвинуваченого. На місці вчинення її не було, але вона зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 телефон і шапку потерпілої не брав, так як свідок ОСОБА_20 принесла, вищевказані речі обвинуваченому 23.12.2014 року і він їх взяв, так як вважав, що це її речі, тобто речі дружини обвинуваченого. 23.12.2014 року вони вживали алкогольні напої і приблизно о 17.00 годині, коли вона разом з ОСОБА_3 йшли до потерпілої, щоб повернути телефон, обвинувачений був затриманий працівниками міліції. Також зазначила, що на телефон, який віддала свідок ОСОБА_20 обвинуваченому, здійснювали дзвінки свідок ОСОБА_13 , який є братом потерпілої та донька потерпілої.

Свідок ОСОБА_20 суду повідомила, що в грудні 2014 року, приблизно о 08.00 ранку вона знайшла біля колодязя, розташованого за адресою буд. АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_3 , шапку та мобільний телефон, який був виключений. Вона вважала, що це речі дружини обвинуваченого та віддала їх ОСОБА_3 , який мовчки взяв їх. При цьому свідок зазначила, що обвинувачений та його дружина часто сваряться та б`ються тому вона вирішила що це речі дружини ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_21 суду повідомив, що від його сестри, потерпілої ОСОБА_6 йому стало відомо, що останній разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження. Від потерпілої йому стало відомо, що в неї пропав телефон. Стверджувати, що телефон забрав ОСОБА_3 він не може. Він телефонував ОСОБА_3 та просив, щоб обвинувачений повернув телефон його сестрі.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що осінню у вечірній час 2014 року до нього додому приходив свідок ОСОБА_15 , який приніс йому борг 20 гривень. Чи були конфлікти біля його двору він не чув. Спиртними напоями він не торгує.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується іншими письмовими доказами по справі:

- витягом з кримінального провадження № 0000937 від 23.12.2014 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що 22.12.2014 року близько о 19.00. годині на вул. Жовтнева в с. Василківка Васильківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_22 наніс їй тілесні ушкодження. (т.2 а.с. 1);

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_6 згідно якої, 22.12.2014 року, приблизно о 19.00 год., на вул. Жовтнева в с. Василківка Васильківського району Дніпропетровської області, Водолазський Руслан наніс удар потерпілій по обличчю. ( т.2 а.с. 5);

- протоколом огляду місця події від 03.01.2015 року під час якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала свій мобільний телефон марки Нокіа 1100 сірого кольору, який був вилучений у ОСОБА_3 після затримання (т.2 а.с. 28);

- постановою про визнання речовими доказами мобільного телефону Нокіа 1100 сірого кольору та чорної жіночої шапки, що належали потерпілій ОСОБА_6 та залишені їй на збереження ( т.2 а.с. 31);

- вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_3 було визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 126, ст. 71, ст. 72 КК України до 2 років 15 днів обмеження волі та довідкою про умовно-дострокове звільнення (т.2 а.с.49-50);

- висновком експертизи №323-2014 «Е» від 23.12.2014 року згідно якого тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілої ОСОБА_6 у вигляді забійної рани верхньої губи потерпілої (стан після операції ПХО рани ушивання), відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я (Т.1).

Суд відноситься критично до доводів захисту та обвинуваченого в частині кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125, як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, які спричинені на ґрунті особистих неприязних стосунків, так як вони спростовуються показами потерпілої та свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які зазначили в судовому засіданні, що сварки між обвинуваченим та потерпілою не було і вони не зрозуміли чуму саме і за що обвинувачений спричинив тілесні ушкодження потерпілій та висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, так як неприязних стосунків поміж обвинуваченим та потерпілою не існувало, що було підтверджено і самим обвинуваченим в судовому засіданні.

Суд також відноситься критично до показів обвинуваченого в частині визнання вини частково, а саме не визнання кваліфікуючої ознаки, що дії обвинуваченого супроводжувалось особливою зухвалістю, так вони повністю спростовуються показами потерпілої та свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які підтвердили в судовому засіданні, що обвинувачений безпідставно наніс удар кулаком руки по обличчю потерпілої в присутності сторонньої особи та висловлювався нецензурною лайкою на адресу потерпілої.

Провівши аналіз досліджених в судовому засіданні доказів суд вважає доведеним, що з боку обвинуваченого мало місце хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене особою раніше судимою за хуліганство, тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.3 ст. 296 КК України.

Так як ОСОБА_3 , засуджений 19.08.2011 Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.296 КК України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на вул. Жовтневій с. Васильківка у вечірній час, використовуючи нікчемний привід, а саме після того як отримав відмову потерпілої придбати у нього мобільні телефони, його дії трансформувалися в мотив явної неповаги до потерпілої і суспільства і утворили склад хуліганства, який виразився в тому що в присутності сторонньої особи, став ображати нецензурною лайкою, діяв з особливою зухвалістю, що виразилась у безпідставному нанесенні одного удару кулаком правої руки в обличчя потерпілої ОСОБА_6 , від чого остання впала на землю, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, продовжував висловлюватися грубою нецензурною лайкою у бік потерпілої, в присутності сторонньої особи. Вищезазначені дії ОСОБА_3 характеризуються зневажливим ставленням до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки, моральності та добропристойності, які вчинені з мотиву явної неповаги до потерпілої і суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, позицію потерпілої, яка вважала можливим не призначати сувору міру покарання, особу винного, який неодноразово судимий, має не зняті та непогашені судимості за місцем проживання характеризується негативно, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України, є добровільне відшкодування збитків та наявність на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 2011 року народження.

Обставинами, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З врахуванням особи обвинуваченого, фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення останнього можливо в умовах ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього покарання у вигляді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.3 ст.296 КК України. При цьому, законні підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України або звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, відсутні.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив інкримінований злочин в період умовно-дострокового звільнення, тому відповідно до ч.1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним призначити покарання за сукупністю вироків, тому до призначеного покарання ОСОБА_3 частково приєднати покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2013 року, яким він був засуджений за ст. ст. 126 ч.1, 71 КК України до 2 (двох) років 15 днів обмеження волі та звільнений 21.11.2014 року умовно-достроково на 3 місяці 25 днів.

Відповідно до ст. 72 КК України, при складанні покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи із такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі.

За таких обставин обвинуваченому необхідно призначити покарання із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків

Питання по речових доказах підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання частково приєднати із застосуванням ст. 72 КК України покарання не відбуте ним за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2013 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Речові докази мобільний телефон НОКІА 1100 сірого кольору з сім картою МТС та чорну жіночу шапку залишити за належністю потерпілій ОСОБА_23 (т 2 а.с. 32).

Запобіжний захід, засудженому ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 23 грудня 2014 року, тобто з часу затримання, відповідно до протоколу затримання особи ( т.2 а.с. 35).
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1