АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

П О С Т А Н О В А
16 квітня 2015 року місто Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 ,-
12 січня 2015 року до Апеляційного суду міста Києва надійшли матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.12.2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 гривень в дохід держави. Стягнуто судовий збір - 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 36, 54 грн.
Автоматизованою системою документообігу суду для здійснення апеляційного перегляду справи визначено суддю судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_3 .
30 березня 2015 року ОСОБА_2 подала письмову заяву про відвід судді ОСОБА_3 , в справі №33/796/173/2015 .
В обґрунтування доводів заяви про відвід , заявниця посилається на норми ст. ст. 27, ч.3 ст. 151 КАС України і зазначає , що в процесі розгляду справи, всупереч вимогам чинного законодавства України та вищезазначеним вимогам Кодексу адміністративного судочинства України , на її думку судові засідання не фіксуються технічними засобами і такого доручення суддя ОСОБА_3 жодного засідання не робила до секретаря судового засідання у її присутності . 30.01.2015 р. протокол судового засідання по справі вела не судовий секретар, а судя ОСОБА_3 , записуючи власноруч всі свідчення та пояснення по справі мої та свідка ОСОБА_4 (лікаря) по події 15.11.2014 р. Судові засідання на 20.02.2015 р., на 04.03.2015 р. по вищезазначеній справі суддя переносила , за словами помічника з причин своєї хвороби, але 04.03.2015р., я, чекаючи запрошення до зали від помічника судді, неодноразово чула як на довідковій інформації Адміністративного суду робились оголошення про запрошення сторін по іншим судовим справам, суддею по яким була ОСОБА_3 в цей день . На засіданні по справі 12.03.2015 р. суддя ОСОБА_3 запевнила її, що свідок ОСОБА_5 повідомив помічника судді по телефону «що з такою особою як ОСОБА_2 він не знайомий", хоча їй ОСОБА_5 повідомив після засідання, коли вона зателефонувала до нього зовсім про інше, а саме, що він такого не говорив, а сказав, що не зможе прийти до суду 12.03.2015 р., бо знаходиться в Івано-Франківській області. За додатковими доказами (лист УДАІ ГУ МВС в м.Києві вих№10/К-63, К-63/1, К- 63/2, інше) заявниці, поданими нею 20.02.2015 р. за її клопотанням про залучення доказів, про передачу матеріалів справи прокурору прокуратури Дарницького р-ну м.Києва(вх№2) та за її клопотанням від 12.03.2015 р. (заява її від 06.03.2015 р. до начальника слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_6 , відповідь вих№15/1-р-15 від 04.03.2015 р.) на засіданні12.03.2015 р. суддя ОСОБА_3 не досліджувала і не подала відповідних запитів, клопотань, матеріалів ні до органів досудового розслідування, ні до прокурора, ні до органів Державтоінспекції або до УВБ в м.Києві ДВБ МВС України (див. лист прокуратури міста Києва вих №15/1-р-15) , при оголошенні того, що свідки не з`явилися і не повідомили суд про причини неявки, не винесла відовідних ухвал про накладення штрафу на таких осіб-свідків за зневагу до суду та встановлених у суді правил . При оголошенні того, що від керівництва відділу ДАІ з обслуговування Дарницького р-ну, підпорядкованого ГУМВС України в м.Києві, надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_7 - інспектор ДПС групи ДПС відділу ДАІ з обслуговування Дарницького р-ну, підпорядкованого ГУМВС України в м.Києві у відпустці, не надала для ознайомлення таке повідомлення і не доручила секретарю судового засідання повторно направити відповідні повідомлення про судове засідання 30.03.2015 р., а сказала, що сама зателефонує до вищезазначеного інспектора.
Заявниця вважає, що згідно вищезазначених обставин, суддя ОСОБА_3 виконує роботу секретаря судового засідання, і якимсь чином заінтересована в результаті розгляду справи прийняти рішення проти неї всупереч наданих нею даказів, пояснень по цій справі. Таким чином , така поведінка судді ОСОБА_3 викликає у неї сумніви щодо її неупередженості і тому вона дуже занепокоєна такими вищезазначеними обставинами і ваажає, що такий розгляд справи суддею ОСОБА_3 в наслідку, без сумніву, приведе до завідомо неправосудного рішення по цій справі.
Після отримання справи про адміністративне правопорушення разом із заявою про відвід для його вирішення , судом вживалися заходи для повідомлення заявниці про день , час і місце розгляду її заяви , про що свідчить відповідна довідка , яка знаходиться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення . Враховуючи наявність письмових доводів , які заявницею не відкликані , суддя вважає за можливим розглянути заяву по суті викладених доводів без участі заявниці , що не заборонено приймаючи до уваги те , що КУпАП відповідно до якого здійснюється провадження за апеляційною скаргою не передбачає права заявлення відводу з одного боку і його фактичну наявність з іншого , а також відсутність в КУпАП порядку вирішення заявленого відводу, суддя виходить із конституційних принципів та загальних засад права . Вивчивши доводи заяви про відвід, матеріали справи про адміністративне правопорушення , суддя не вбачає наявність обєктивних підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 , оскільки викладені в ній доводи не свідчать про упередженість та необ`єктивність при розгляді апеляційної скарги заявниці на постанову від 26 грудня 2014 року виходячи з наступного .
При обґрунтуванні своєї заяви , ОСОБА_2 посилається на норми Кодексу адміністративного судочинства України . Як встановлено вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення , заявниця визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави . Відповідно до ст. 17 ч.3 п.3 КАС України , юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень . Таким чином , посилання на КАС України є таким , що суперечить вимогам закону . Інші доводи які зазначені в п.п. 1-5 абзацу п`ятого заяви щодо не фіксування технічними засобами судового засідання , ведення нотаток суддею під час судового дослідження пояснень осіб, не дослідження , на думку заявниці додаткових доказів , не винесення ухвал про накладення штрафу на свідків та інші , що стосуються організації судового розгляду , виходячи з сукупності яких , як вважає заявниця суддя ОСОБА_3 виконує роботу секретаря судового засідання і якимось чином заінтересована в результаті розгляду справи , не можуть свідчити про упередженість та необ`єктивність судді та не свідчать про її заінтересованість в результатах розгляду справи виходячи з того , що не передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення , на підставі процесуальних норм якого і відбувається апеляційний розгляд . Доводи про ведення нотаток суддею пояснень осіб які опитуються взагалі не може свідчити про наявність підстав для відводу . КУпАП не передбачає фіксування технічними засобами судового засідання . Крім того , заявниця не навела жодного переконливого доводу , який би свідчив , що суддя заінтересована в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення за апеляцією ОСОБА_2 , а лише посилається на припущення , що на її думку суддя якимось чином заінтересована в результаті розгляду справи і прийняття рішення всупереч наданих нею доказів та пояснень по справі , що об`єктивно спростовується тим , що розгляд за апеляційною скаргою ОСОБА_2 триває згідно ст. 294 КУпАП в межах апеляційної скарги і рішення апеляційною інстанцією за результатами розгляду не прийнято .
Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва -
П О С Т А Н О В И В
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 відмовити .
Суддя: ОСОБА_1