Дата документу Справа № 321/1624/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1149/15 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 321/1624/14-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 121 ч. 1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2015 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Згурівського району, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, без освіти, не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не має визначеного місця проживання, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

захисник ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційних скаргах:
- обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону. При цьому вказує на неповноту та однобічність досудового і судового слідства. Стверджує, що він інкримінований йому злочин, передбачений, ч. 1 ст. 121 КК, не вчиняв, а вирок ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах, оскільки висновок експерта, стосовно виявленої крові на ножі, є неповним, на ножі не має його відбитків пальців.

- захисник ОСОБА_9 просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення. Вказує, що суд при винесенні вироку послався на недопустимі докази, зокрема, висновком експерта № 854 експертиза закінчена 25.09.2014 року, у відповідності до якого в слідах, на рукоятці ножа ІІІ (об`єкт № 3) встановлена наявність поту з домішкою крові та виявлені антигени В і Н. Такий результат міг бути отриманий при змішенні поту особи (Осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А і супутнім антигеном Н, у тому числі підозрюваного ОСОБА_6 , з власною кров`ю. Також при постановленні вироку суд не звернув уваги на покази ОСОБА_6 , який стверджував, що наявність поту на рукоятці ножа виникла внаслідок того, що під тиском працівників міліції, його змусили особисто викладати свої речі з валізи в тому числі і знайдені ножі які йому не належать. Під час цих дій він побачив що один із ножів у крові, розхвилювався і в нього з лобу краплі поту потрапили на ніж. Ніяких відбитків його пальців рук на ножах не виявлено.

Згідно п.23 Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань Судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

В запереченнях на апеляційні скарги:
- прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції просить вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений у вигляді тримання під вартою.

Питання речових доказів по справі вирішено.
Вислухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 який підтримав свою апеляцію, його захисника - адвоката ОСОБА_7 , який змінив вимоги своєї апеляції та просив вирок скасувати з призначенням нового судового розгляду, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку, 26 серпня 2014 року, приблизно о 15 год. 10 хв., знаходячись на території лісосмуги, що розташована поблизу автошляху «Харків Сімферополь» та межує з ґрунтовою дорогою, яка веде в бік с. Братське Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_10 , умисно наніс ножем три удари в бік тулуба останнього, в наслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення правої половини грудної клітини на рівні третього ребра по передній пахвовій лінії, з накопиченням крові та повітря в правій плевральній порожнині, без пошкодження внутрішніх органів, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння; рани в області лівого передпліччя, синця в області лівого плеча та ліктьового суглоба, що в сукупності кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, рани в проекції правого плечового суглобу, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 заявив, що на досудовому слідстві слідчим ОСОБА_11 до нього застосовувалися погрози та психологічний тиск, заяви про це ним було подано до суду 30.03.2015 року. Ухвалою суду ці заяви були долучені до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с. 173-183).

Однак, судом обгрунтованність цих заяв не перевірялася, будь яких доручень прокурору з цього приводу не надавалося та будь яких рішень з цього приводу не приймалося. Ця обставина тягне за собою суттєву неповноту судового розгляду.

За таких обставин колегія суддів позбавлена можливості надати відповідь на доводи апеляційних скарг, щодо законності здобуття доказів у справі на яких ґрунтується обвинувальний вирок.

Тому вирок щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст.331 КПК України, враховуючи, що ризики забезпечення кримінального провадження не відпали, колегія вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 2 місяців.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 задоволити.

Вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити тримання під вартою, продовживши строк тримання під вартою на 2 місяці з 28.09.2015 року по 28.11.2015 року

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4