Справа №1-167/10
Провадження №б/н
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2010 м. Кіцмань

15 листопада 2010 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О.

при секретарі Івасюк Н.М.

з участю прокурора Марочко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, вул ОСОБА_2, 19, Снятинського району Івано-Франківської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 03.03.2010 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області по ст. 122 ч. 1 КК України із застосування ст. 69 КК України до 240 годин громадських робіт,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 189 ч. 2, 190 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, 8 березня 2010 року біля 04:30 год., перебуваючи на території АЗС «ОККО», що розташована в м. Снятин Івано-Франківської області та знаходячись в автомобілі НОМЕР_1, що на праві власності належить ОСОБА_3, скориставшись тим, що в салоні автомобіля нікого не було, з корисливих спонукань, переслідуючи мету на заволодіння чужим майном, діючи умисно з жіночої сумочки таємно викрав золотий ланцюжок вартістю 1500 гривень, що належить ОСОБА_4 та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5, матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, 9 березня 2010 року біля 24:00 год. в с.Оршівці Кіцманського району Чернівецької області біля ресторану «Затишок» підсудний ОСОБА_1, діючи умисно, повторно з корисливих спонукань, користуючись особистим знайомством та довірливими стосунками з боку ОСОБА_6, шахрайським шляхом, отримав у останньої золотий перстень вартістю 400 гривень. ОСОБА_6, не підозрюючи його злочинних намірів передала вказаний золотий перстень ОСОБА_1, який в свою чергу не маючи намір його повертати, зловживаючи довірою останньої з місця події зник, незаконно заволодівши вказаним золотим перстнем та розпорядився ним за власним розсудом.

Реалізуючи свій злочинний умисел на шахрайське заволодіння майном ОСОБА_6, підсудний ОСОБА_1 10 березня 2010 року біля 20:00 год. в м.Чернівці діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, користуючись довірою з боку ОСОБА_6, шахрайським шляхом, отримав у останньої золоті сережки вартістю 400 гривень та мобільний телефон моделі «Нокія 3500» вартістю 1000 гривень. ОСОБА_6, не підозрюючи його злочинних намірів передала вказані сережки та мобільний телефон ОСОБА_1, який в свою чергу, не маючи намір їх повертати, зловживаючи довірою останньої з місця події зник, незаконно заволодівши вказаними золотими сережками і мобільним телефоном та розпорядився ними за власним розсудом.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинного умислу на шахрайське заволодіння майном ОСОБА_6, підсудний ОСОБА_1 12 березня 2010 року в с.Хлівище Кіцманського району Чернівецької області діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, користуючись довірою з боку ОСОБА_6, шахрайським шляхом, отримав у останньої золотий перстень вартістю 1000 гривень. ОСОБА_6, не підозрюючи його злочинних намірів, передала вказаний золотий перстень ОСОБА_1, який в свою чергу не маючи намір його повертати зловживаючи довірою останньої з місця події зник, незаконно заволодівши вказаними золотим перснем та розпорядився ним на власний розсуд.

Не припиняючи реалізовувати свій злочинний умисел на шахрайське заволодіння майном ОСОБА_6, підсудний ОСОБА_1 в кінці березня 2010 року діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, користуючись довірою з боку ОСОБА_6, шахрайським шляхом, отримав у останньої золотий ланцюжок з підвіскою вартістю 550 гривень. ОСОБА_6, не підозрюючи його злочинних намірів передала вказаний золотий ланцюжок з підвіскою ОСОБА_1, який в свою чергу не маючи намір його повертати, зловживаючи довірою останньої, з місця події зник, незаконно заволодівши вказаними золотим ланцюжком з підвіскою та розпорядився ними на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність підсудний ОСОБА_1 13 березня 2010 року приблизно о 18:00 годині, перебуваючи на одній із вулиць с.Хлівище Кіцманського району Чернівецької області, діючи умисно, повторно з корисливих спонукань, переслідуючи мету на заволодіння чужим майном, погрожуючи насильством ОСОБА_7, поставив вимогу передати йому кошти в сумі 400 гривень та золотий ланцюжок. ОСОБА_7, сприйнявши погрози як реальні та побоюючись за своє життя і здоров'я, передала ОСОБА_1 свій золотий ланцюжок вартістю 2000 гривень, яким підсудний ОСОБА_1 незаконно заволодів та в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим задав ОСОБА_7, матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 по предявленому обвинуваченню за ст.ст. 185 ч. 1. 189 ч. 2, 190 ч. 2 КК України визнав себе винним в повному обсязі та підтвердив обставини вчинених ним злочинів, в скоєному щиро розкаюється.

Крім визнання підсудним своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованих злочинів повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

З даних, що містяться в письмовій заяві потерпілої ОСОБА_7 від 27.03.2010 року видно, що ОСОБА_1 вимагав в неї гроші та золоті вироби і забрав золотий ланцюжок (а.с.12-13); з письмових заяв потерпілої ОСОБА_6 від 27.03.2010 року та 31.03.2010 року вбачається, що на початку березня 2010 року з автомобіля ОСОБА_3 таємно викрадено її золотий ланцюжок, а також те, що ОСОБА_1 заволодів її золотими виробами та не повертає їх (а.с.16-17, 21); з даних рапорту від 24.05.2010 року видно, що 08.03.2010 року ОСОБА_1 вчинив крадіжку золотого ланцюжка що належить ОСОБА_5 з автомобіля ОСОБА_3, (а.с.23); з даних, що місттяться у рапорті від 24.05.2010 року вбачається, що ОСОБА_1 протягом березня 2010 року шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_8М.(а.с. 24); із змісту заяв законних представників потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вбачається, що вони претензій до підсудного ОСОБА_1 матеріального та морального характеру немають, оскільки збитки їм повністю відшкодовані(а.с.37, 47-48, 61) та показами неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Враховуючи те, що фактичні обставини скоєних злочинів, обєм та вартість викраденого майна, доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, учасниками процесу не оспорюється, суд знаходить недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку, що предявлені ОСОБА_1 обвинувачення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.ст. 185 ч. 1, 190 ч.2 та 189 ч.2 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, вчинене повторно та вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67, 103 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

Обираючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, те, що злочини відносяться до категорії тяжкого та середньої тяжкості, особи підсудного, зокрема, те, що він раніше судимий, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи на обліку в Снятинському МРВ КВІ, вчинив нові злочини, по місцю проживання характеризується позитивно, доглядає за пристарілими дідусем ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, та бабусею ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Пом'якшуючими покарання підсудного ОСОБА_1 обставинами справи є відсутність притензій з боку потерпілих, добровільне відшкодування ним завданих збитків потерпілим, його каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обтяжуючими обставинами покарання підсудного ОСОБА_1 по справі згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні підсудному виду та міри покарання, суд враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, те, що підсудний ОСОБА_1 раніше судимий, на шлях виправлення не став і знову вчинив корисливі злочини, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 189 ч.2 та 190 ч.2 КК України і призначити йому покарання:

за ст. 185 ч. 1 КК України - у вигляді одного року позбавлення волі;

за ст. 189 ч. 2 КК України - у вигляді трьох років позбавлення волі;

за ст. 190 ч. 2 КК України - у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_1 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою, взявши підсудного ОСОБА_1 під варту в залі суду негайно.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб, з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя