АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/545/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/73/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 13 січня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні, відомості якого внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.09.2014 року за № 0003600, відносно

ОСОБА_6 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України,

українця, який має середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого,

неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7

обвинувачений - ОСОБА_6

захисник, адвокат - ОСОБА_8

потерпіла - ОСОБА_9

представник потерпілої - ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить пом`якшити обране йому судом першої інстанції покарання шляхом застосування вимог ст.69-1 КК України.

Вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року ОСОБА_6 було визнано винним та засуджено за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 , 18.09.2014 року спричинив ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодженя, з мотивів гострої неприязні до нього, внаслідок яких 22.09.2014 року о 00.30 годині ОСОБА_11 від зазначених тілесних ушкоджень помер, за таких обставин.

18.09.2014 року в період часу з 22.00 години по 00.00 годину 19.09.2014 року ОСОБА_11 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 (матір`ю обвинуваченого), перебували за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_3 , де разом з раніше їм знайомим ОСОБА_13 розпивали спиртні напої. В ході розпивання спиртних напоїв приблизно о 23.00 годин 18.09.2014 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_11 викинув особисті речі ОСОБА_12 з балкону на вулицю. Будучи обуреною поведінкою ОСОБА_11 гр-ка ОСОБА_12 одразу зателефонувала своїй доньці - ОСОБА_14 , якій розповіла про сварку між нею та ОСОБА_11 , і попросила приїхати до неї допомогти зібрати речі. Тоді ОСОБА_14 , проживаючи на сусідній з АДРЕСА_4 направилася додому до своєї матері. По шляху до матері ОСОБА_14 зустріла свого брата ОСОБА_6 , якому розповіла про те, що їх матір ОСОБА_12 ображає її співмешканець ОСОБА_11 .

Почуте обурило ОСОБА_6 , у зв`язку з чим у нього раптово виникла гостра неприязнь до ОСОБА_11 та умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Діючи з цією метою, ОСОБА_6 разом з сестрою направився за місцем мешкання матері - до квартири АДРЕСА_3 , де знаходився ОСОБА_11 .

Прибувши до вказаної квартири 19.09.2014 року приблизно о 00.00 годин ОСОБА_6 пройшов до її приміщення, де реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього завдав останньому кулаками та взутими ногами численних ударів в різні анатомічні ділянки тіла та разом з матір`ю з місця вчинення злочину пішов.

20 вересня 2014 року потерпілий ОСОБА_11 був доставлений до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР, де до нього були застосовані методи інтенсивної терапії, які позитивного результату не дали, та 22.09.2014 року о 00.30 годині ОСОБА_11 від зазначених тілесних ушкоджень помер.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі в ділянках очей, вилиць, щік, біля вушних областях, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи, уривчастого крововиливу в області чола і тім`я, крововиливи у скроневі м`язи, мікроскопічні крововиливи у речовині головного мозку. Два синці на задньо-боковій поверхні шиї з крововиливом у м`які тканини в верхній третині праворуч. Множинні синці і крововиливи у м`які тканини на бокових поверхнях грудної клітки. Три подовжні синці на передній поверхні грудної клітини праворуч, два прямі поперекові переломи грудини з крововиливом у клітковину середостіння, переломи ребер праворуч без ушкодження плеври: 1-3-го по ключичній лінії, 2-го ребра по білягрудинній лінії, 7-10-го ребер по передньо-підпахвовій лінії. Переломи ребер ліворуч: 3-го по ключичній лінії, 4,5,6-го ребер від ключичної до під пахвової лінії (прямі) з розривами пристінкової плеври в області переломів 5,6-го ребер. Переломи 9,10 ребер по задньо - підпахвовій лінії, без ушкодження пристінкової плеври; розрив правої легені, лівобічний гемоторакс 1200 см куб. Підкапсульний розрив лівої нирки з крововиливом у біля ниркову клітковину. Два синці на правій сідниці. Синці на колінах і на передній поверхні лівої гомілки.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1804 від 29.10.2014 року виявлені на трупі ОСОБА_11 тілесні пошкодження: синців на обличчі в ділянках очей, вилиць, щік, біля вушних областях; крововилив на слизовій оболонці верхньої губи; уривчастий крововилив в області чола і тім`я; крововилив у скроневі м`язи; мікроскопічні крововиливи у речовині головного мозку; два синці на задньо-боковій поверхні шиї з крововиливом у м`які тканини в верхній третині праворуч; множинні синці і крововиливи у м`які тканини на бокових поверхнях грудної клітки; три подовжні синці на передній поверхні грудної клітини праворуч; два прямі поперекові переломи грудини з крововиливом у клітковину середостіння; переломи ребер праворуч без ушкодження плеври: 1-3-го по ключичній лінії, 2-го ребра по білягрудинній лінії, 7-10-го ребер по передньо-підпахвовій лінії; переломи ребер ліворуч: 3-го по ключичній лінії, 4,5,6-го ребер від ключичної до під пахвової лінії (прямі) з розривами пристінкової плеври в області переломів 5,6-го ребер; переломи 9,10 ребер по задньо - підпахвовій лінії, без ушкодження пристінкової плеври; розрив правої легені, лівобічний гемоторакс 1200 см куб.; підкапсульний розрив лівої нирки з крововиливом у біля ниркову клітковину; два синці на правій сідниці; синці на колінах і на передній поверхні лівої гомілки.

Тілесні ушкодження у вигляді: закритої внутрішньочерепної травми визначити ступінь тяжкості неможливо внаслідок того, що така травма оцінюється за ознакою розладу здоров`я або за їхніми наслідками; тілесні ушкодження у вигляді синців на кінцівках на сідниці мають ознаки легких тілесних ушкоджень як такі що у живих осіб не можуть спричинювати розлад здоров`я і у причинному зв`язку з наступом смерті не знаходяться; тілесне ушкодження у вигляді розриву лівої нирки має ознаки тяжкого тілесного ушкодження як небезпечного для життя, але у даному випадку це тілесне ушкодження у причинному зв`язку з наступом смерті не знаходиться; закрита травма грудної клітки з множинними переломами ребер з обох боків і грудини, розривами плеври лівої легені, крововиливом у ліву плевральну порожнину який був обмежений сполуками листків плеври, у після травматичному періоді супроводжувалось механічним порушенням дихальних екскурсій грудної клітки і ускладнилось легенево-серцевою недостатністю, що підтверджується чисельністю і локалізацією переломів ребер і грудини, їх особливостями а також виявленими і гістологічно підтвердженими ознаками набряку і емфіземи легень, а також переповненням кров`ю правих камер серця, які входять до складу закритої травми грудної клітки і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, що у даному випадку спричинили смерть потерпілого ОСОБА_11 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 , не оскаржуючи доведеності вини у скоєному злочині, зазначає на те, що судом в повній мірі не враховано пом`якшуючі його покарання обставини, такі як повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, обвинувачений просить звернути увагу на те що вчинив злочин в стані сильного хвилювання за свою матір, яке було викликане діями потерпілого. На думку ОСОБА_6 , з огляду на наведені обставини, йому має бути призначене покарання за ч.2 ст.121 КК України, із застосуванням вимог ст..69-1 КК України, яке не може перевищувати 2/3 від максимальної межі санкції ч.2 ст.121 КК України.
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , просив колегію суддів вирок суду першої інстанції залишити без змін, як законний та обґрунтований.

Під час апеляційного розгляду, потерпіла ОСОБА_9 та її представник ОСОБА_10 , кожен окремо вважали апеляційну скаргу обвинуваченого необґрунтованою та просили залишити її без задоволення.

В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 , кожен окремо, наполягали на задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого та пом`якшенні обраного судом першої інстанції покарання, шляхом застосування вимог ст..69-1 КК України.

Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Що стосується призначення ОСОБА_6 кримінального покарання, то воно визначене судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, з наведенням відповідних мотивів у вироку, які колегія суддів вважає правильними. При цьому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції у повній мірі врахував тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, дав належний аналіз особі винного, обставинам, які пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи ж апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про необхідність призначення йому покарання за вимогами положень ст.69-1 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Втім, зі змісту ст.69-1 КК України вбачається, що під «наявністю обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу» слід розуміти наявність обох обставин, передбачених вказаними пунктами частини 1 статті 66 КК України, у будь-якому їх сполученні.
Тобто, обов`язковими умовами для застосування вимог ст.69-1 КК України є по-перше: з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; а по-друге: добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, а також, відсутність обставин, що обтяжують покарання, тобто наявність обох обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч.1 ст.66 КК України, яких в цілому не встановив суд першої інстанції та не знаходить і колегія суддів, оскільки перевіркою матеріалів провадження встановлено лише пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини - щире каяття та повне визнання вини, а тому підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, відповідно до цього Закону, колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_15 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, визначене судом першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, з урахуванням у повній мірі тяжкості вчиненого злочину, а також, надано належний аналіз особі винного, обставинам, які пом`якшують та обтяжують покарання, з наведенням відповідних мотивів у вироку.
Порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставами для зміни чи скасування вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України.

Ст.5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Згідно з ч.5 ст.72 КК України (в ред. від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на наведене, з урахуванням вимог ст.5, ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення ОСОБА_6 має бути зараховано обвинуваченому в строк призначеного йому покарання, з моменту фактичного затримання обвинуваченого, до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні, відомості якого внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.09.2014 року за № 0003600, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 22 жовтня 2015 року до 13 січня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4