печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
30 вересня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_4 (м. Київ, вул. Різницька 13/15, тел.моб. НОМЕР_1 ), про надання дозволу на затримання підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дашеньки Варвинського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :
30.09.2015р. старший слідчий прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу органу досудового розслідування на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000584 від 02.04.2015р. за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у захопленому приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у присутності озброєних осіб у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України, п. 2 ч. 3 ст. 3, ст.ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум», ст.ст. 6, 6-1 Закону України «Про всеукраїнський та місцеві референдуми» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «Про проведення загальнокримського референдуму» з визначенням 16.03.2014 датою такого волевиявлення, на яке одним з питань виносилося, зокрема, питання про входження АР Крим до складу Російської Федерації на правах суб`єкта.
Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.
У приміщенні Верховної Ради АР Крим за адресою: м. Сімферополь, вул. Карла Маркса, 18, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «Про незалежність Криму», згідно з якою на підставі «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республіка Крим».
У подальшому Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову від 17.03.2014 № 1748-6/14 «Про правонаступництво Республіки Крим», у пункті 1 якої вказано, що з моменту проголошення Республіки Крим як незалежної суверенної держави вищим органом влади Республіки Крим є Державна Рада Республіки Крим.
18.03.2014 між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республіка Крим» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації.
ОСОБА_5 , будучи громадянином України, депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим VI скликання, повноваження якої припинено постановою Верховної Ради України від 15.03.2014 № 891-VII, нехтуючи вищевказаними вимогами Конституції і законів України, перебуваючи в м. Сімферополі впродовж березня 2014 року продовжив свою роботу в незаконно створеній Державній Раді Республіки Крим, чим забезпечив функціонування незаконно створеного представницького органу та сприяв представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України.
Створення та діяльність на території України представницького органу іноземної держави, у якому працював ОСОБА_5 , призвели до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим, забезпечили належне функціонування незаконно створених органів законодавчої, виконавчої, судової влади та правоохоронних органів.
З огляду на викладене, 28.02.2015 у вказаному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Окрім того, 06.03.2015 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.
На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він переховується від органів досудового розслідування та суду.
Разом із тим, у випадку притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , останній, перебуваючи на волі буде перешкоджати встановленню істини, ухилятиметься від явки, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, здійснюватиме вплив на свідків.
За таких обставин підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, що свідчить про існування ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до суду із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання, орган досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініціював питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.
Слідчий суддя вважає, що прокурором у клопотанні та доданих до клопотання документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
При цьому слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, правильності кваліфікації дій підозрюваного, та зазначає, що оцінюючи в сукупності представлені органом досудового розслідування докази, слід визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
З огляду на викладене, враховуючи, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, а його участь в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу в силу ст.ст. 187, 193 КПК України є обов`язковою, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дашеньки Варвинського району Чернігівської області, громадянина України, з метою його приводу до залу судових засідань Печерського районного суду м. Києва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала діє до 30.03.2016 року включно.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законної сили з моменту: приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1