Справа № 136/2220/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, освіта вища, непрацюючого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України
за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

з боку захисту

підсудного ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 21.11.2015 року біля 08:00 год. перебуваючи у власному житловому будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , у шафі спальної кімнати, яку він передав у тимчасове користування своєму знайомому громадянину ОСОБА_5 , виявив паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, з особистих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння паспортом, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , умисно заволодів паспортом громадянина України для виїзду за кордон на ім`я останнього, взявши його з шафи та поклав у кишеню свого верхнього одягу.

Крім цього, 21.11.2015 року біля 08:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у власному житловому будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , у шафі спальної кімнати, яку він передав у тимчасове користування своєму знайомому громадянину ОСОБА_5 , на поличці виявив картку Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" № НОМЕР_1 , яка належить останньому. Після чого ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , заволодів його карткою ПАТ КБ "Приватбанк". Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 залишив територію власного домогосподарства та поїхав в м. Липовець, Вінницької області, де через банкомат ПАТ КБ "Приватбанк", що розташований в м. Липовець, вул. Леніна 51, зняв з банківської картки грошові кошти в мусі 1 400 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим завдав майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на вищевказану суму.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом, а також за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення за обставин наведених в обвинувальному акті.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом, а також за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначені покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України є злочинами середньої та невеликої тяжкості відповідно, особу винного, а саме: по місцю проживання характеризується негативно, на диспансерному та наркологічному обліку не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, яке йому слід призначити за правилами ст. 70 КК України. Приймаючи до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції його від суспільства та відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов в справі не заявлявся.
Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КК України.

В ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 12, 65-67, 75, 76, 185 ч.1, 357 ч.3 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України остаточне покарання призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 2, 3 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання та роботи.

Речові докази: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , який виданий 26.05.2011 року на ім`я ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також картку для виплат "ПриватБанку" № НОМЕР_1 , які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у його розпорядженні.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1