Дата документу 02.12.2015
Справа № 334/5847/15-к
Провадження № 1-кп/334/471/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі об`єднані кримінальні провадження № 0003138 та № 0001219 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, вдовця, має повну загальну середню освіту, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- запобіжний захід не обирався;

- у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 286 ч.2, 289 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

В березні 2015р., ОСОБА_5 , запросив до своєї оселі своїх друзів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які приїхали до будинку АДРЕСА_2 на автомобілі марки ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , під керуванням власника ОСОБА_6 . Залишивши вказаний автомобіль біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , увімкнувши обладнану на ньому сигналізацію, вони пішли в приміщення квартири ОСОБА_5 , де спільно з останнім почали вживати алкогольні напої.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вживали спиртні напої, ОСОБА_5 запропонував їм переночувати за місцем його мешкання, на що вони погодились.

Ранком наступного дня, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не наважились сідати за кермо транспортного засобу, та на громадському транспорті відправились додому, а автомобіль марки ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 залишили біля під"їзжу 1 буд. АДРЕСА_2 , де він знаходився до середини травня 2015р.

В середині травня 2015р., ОСОБА_5 подзвонив ОСОБА_6 та повідомив, що на її автомобілі спрацьовує сигналізація, запропонував дати йому ключі від автомобіля , на що вона погодилась та передала останньому ключі від належного їй автомобіля, при цьому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу залишилось у неї, з метою запобігання спроб ОСОБА_5 керувати її транспортним засобом.

02.07.2015р., близько о 19:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, не маючи дозволу власника транспортного засобу, та не повідомляючи ОСОБА_6 про свій намір, за допомогою наявного в нього ключа, проник до салону вказаного автомобіля та привів в роботу двигун, після чого поїхав в напрямку вул. Учнівська в м.Запоріжжя.

Таким чином, ОСОБА_5 , незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , чим завдав матеріальної шкоди останній на загальну суму 20000 грн.

Незаконно заволодівши зазначеним транспортним засобом, в той же день близько 19:15 год., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія та реєстраційного документу на вказаний автомобіль, в салоні якого, в якості пасажирів знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснював рух по проїжджій частині вул. Учнівська, збоку вул. Рельєфна, в напрямку вул. Братська в м.Запоріжжя.

Під час руху, водій ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано : "перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху", не переконався в безпеці своїх дій, здійснив маневр різкого повороту керма автомобіля, з метою об`їзду перешкоди у вигляді вибоїни, тим самим змінив напрямок свого руху, в результаті чого допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини вул. Учнівська та подальший наїзд на перешкоду у вигляді металевого паркану будинку АДРЕСА_3 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2652 м від 10.07.2015р. пасажиру ОСОБА_8 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були спричинені тілесні ушкодження у вигляді : відкритого багато уламкового перелому обох кісток лівої гомілки в середній-нижній третини, зі значним зміщенням кісткових фрагментів, рани в області середньої третини лівої гомілки, які в сукупності кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Згідно висновку судової експертизи технічного стану автомобіля № 371/15 від 17.07.2015р. автомобіль ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 до дорожньо-транспортної пригоди був технічно справним.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 372/15 від 12.07.2015р. в даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автомобілю ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути виїзду на перешкоду у вигляді паркану шляхом виконання ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_6 цивільні позови не заявлялись.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєні зазначених кримінальних правопорушень за вищенаведеними обставинами визнав повністю, пояснив, що в березні 2015р. на його запрошенням до нього приїхали друзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які приїхали на автомобілі марки ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль вони залишили біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , увімкнувши обладнану на ньому сигналізацію.

В приміщенні належної йому квартири вони почали вживати алкогольні напої.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вживали спиртні напої, він запропонував їм переночувати у нього, на що вони погодились.

Ранком наступного дня, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння відправились додому на громадському транспорті, а автомобіль марки ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 залишили на вищевказаному місці, де він простояв до середини травня 2015р.

В середині травня 2015р. він подзвонив ОСОБА_6 та повідомив, що на її автомобілі спрацьовує сигналізація, та запропонував останній надати йому ключі від автомобіля щоб вимкнути її, на що ОСОБА_6 погодилась та передала йому ключі. Втім , вона не передавала йому документів на автомобіль та не давала дозволу на його керування.

02.07.2015р., близько о 19:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,не повідомляючи ОСОБА_6 , він вирішив проїхати на зазначеному автомобілі, за допомогою наявного в нього ключа, проник до салону вказаного автомобіля , завів двигун , після чого поїхав в напрямку вул. Учнівська в м.Запоріжжя.

В салоні автомобіля в якості пасажирів знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Він здійснював рух по проїжджій частині вул. Учнівська, збоку вул. Рельєфна, в напрямку вул. Братська в м.Запоріжжя.

Під час руху, він не переконався в безпеці своїх дій, здійснив маневр різкого повороту керма автомобіля, з метою об`їзду перешкоди у вигляді вибоїни, тим самим змінив напрямок свого руху, в результаті чого допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини та наїхав на металевий паркан.

Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_8 був травмований, а автомобіль пошкоджено.

Просить суворо його не карати, оскільки він кається у вчиненому правопорушенні. Він неофіційно працює та не відмовляється він відшкодування шкоди потерпілим. Потерпілому ОСОБА_10 він частково погасив завдану матеріальну шкоду на лікування.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що на запрошення ОСОБА_5 вона разом з чоловіком ОСОБА_7 приїхала за місцем його проживання у гості. Належний їй автомобіль ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 вона залишила біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , та увімкнула обладнану на ній сигналізацію. Оскільки вони всі разом вживали спиртні напої, ОСОБА_5 запропонував їм залишитися переночувати.

Вранці, вона не наважилась сідати за кермо та поїхали додому на громадському транспортні, залишивши автомобіль на тому ж місці, де він стояв до середини травня 2015р.

В середині травня 2015р., ОСОБА_5 подзвонив їй та повідомив, що на автомобілі спрацювує сигналізація і запропонував надати йому ключі, на що вона погодилася. Однак документи від автомобіля вона залишила у себе та не дозволяла ОСОБА_5 керувати ним.

В подальшому їй стало відомо, що ОСОБА_5 без її дозволу та не повідомляючи її про свій намір, за допомогою наявного в нього ключа, проник до салону вказаного автомобіля та заволодів ним, після чого вирішив проїхати на ньому та скоїв ДТП.

В результаті ДТП був травмований пасажир та пошкоджено її автомобіль.

Вказаний автомобіль їй повернуто в пошкодженому стані. Вартість відновлювального ремонту складає 20000 грн., які обвинувачений їй не відшкодував. Цивільний позов нею не заявлявся, т.я. Сляндеєв обіцяв відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_11 пояснив суду, що зазначений автомобіль знаходився у них у дворі та ОСОБА_5 періодично ремонтував його, а потів вирішив проїхати на ньому.

Він також сів у салон автомобіля. Під час руху, ОСОБА_5 не справився з керуванням автомобіля та врізався у стовп і йому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

Його вже декілька разів оперували.

Цивільний позов він не заявляв, т.я. ОСОБА_5 обіцяв йому відшкодувати всі витрати на лікування та вже частково почав їх виплачувати.

Отримавши показання обвинуваченого та потерпілого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які визнаються усіма учасниками судового провадження.

За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого в скоєні зазначеного кримінального правопорушення повність доказана.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.289 ч.1 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом та за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав в повному обсязі, розкаявся у скоєних правопорушення, на диспансерному обліку в КУ Обласна психіатрична лікарня, КУ Запорізький обласний наркологічний диспансер не перебуває, почав відшкодовувати спричинену матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 , думку потерпілого ОСОБА_8 який не наполягав на його суворому покаранні.

Крім того, суд вважає не застосовувати до ОСОБА_5 додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки він не мав такого права та у встановленому порядку посвідчення водія не отримував.

Потерпілими в ході судового розгляду справи цивільні позови не заявлялись та це не перешкоджає їм звертатися до суду з такими позовами в порядку цивільного судочинства після набрання вироком законної сили.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а су д и в :

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 289 ч.1, ст. 286 ч.2 КК України та призначити покарання :

- за ст. 289 ч.1 КК України у вигляді 3-х років позбавлення волі;

- за ст. 286 ч.2 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням на 3 (три) роки, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.
В порядку ст.76 КК України, зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації.
Речовий доказ по кримінальному провадженню № 0001219 - автомобіль ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 та переданий їй на зберігання залишити потерпілій.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1