Кримінальне провадження №1-кп/760/217/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, надійшов до Солом`янського районного суду м. Києва 05.10.2015 року. В ході досудового слідства обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 03.02.2016 року.

Суд, розглядаючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходить з такого.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що не перестали існувати до теперішнього часу.

Захисник в судовому засіданні вказала на необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства (домашній арешт), обґрунтовуючи яке, вказала на відсутність ризиків, що можуть вплинути на хід судового розгляду, незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, наявність хвороби ВІЛ, недопустимість наданих прокурором доказів винуватості останнього.

Обвинувачений підтримав захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, в матеріалах провадження відсутні будь-які дані про неможливість його утримання в умовах СІЗО за станом здоров`я.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а тому строк тримання останнього під вартою підлягає продовженню на два місяці. Підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу суд не вбачає.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги репутацію обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, вагомість наявних доказів, а також ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 331 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії, обраного ОСОБА_5 , запобіжного заходу тримання під вартою до 31.03.2016 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити начальникові Київського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: