АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, з апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Подільського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Подільського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, кожного. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 3 (три) роки та покладено на них обов`язки, передбачені п.2,3,4 ст.76 КК України.
В провадженні вирішено питання про процесуальні витрати.

За вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнані винуватими у тому, що вони 24 грудня 2014 року о 12 год. 30 хв., діючи за попередньою змовою між собою, проникли до підсобного приміщення будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали належні потерпілій ОСОБА_8 мобільний телефон «Нокіа», сумку та пальто, а також гроші в сумі 1500 грн., завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1890 грн.
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинувачених, просить вирок суду скасувати в частині призначеного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного їм покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винних, через надмірну м`якість, а також у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання необґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства. Вважає, що застосування до обвинувачених положень ст.75 КК України та звільнення їх від відбування покарання з випробуванням не забезпечить мети покарання, а саме виправлення засуджених та запобігання вчинення ними нових злочинів.
За результатами апеляційного перегляду просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по ч.3 ст.185 КК України покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, кожному. В іншій частині просить вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вважали вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та надавши обвинуваченим останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Суд першої інстанції, допитавши обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за згодою сторін визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законом віднесений до категорії тяжких, дані про особи винних, які за місцями проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, в силу ст.89 КК України раніше не судимі. Суд обґрунтовано визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених, - їх щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом першої інстанції не встановлено.

Суд першої інстанції також прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без відбування покарання, а тому звільнив їх від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та покладенням на них обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Колегія суддів погоджується з призначеним ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покаранням, визначеним в межах санкції частини 3 статті 185 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, встановлені судом першої інстанції дані про особи винних та наявність обставини, що пом`якшує їх покарання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства. З цих підстав рішення суду першої інстанції про звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, з покладенням на них обов`язків, передбачених ст.76 КК України, є законним та обґрунтованим.

В поданій прокурором апеляційній скарзі не наведено даних, які б унеможливлювали звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні колегія суддів не вбачає, а тому вирок суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

__________________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3