Справа № 11-805 Головуючий у І інстанції Гумбатов
Провадження № 11/5820/11 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 34 27.07.2011
УХВАЛА

Іменем України

27 липня 2011 року Колегія суддів судової палати з кримінальних

справ Апеляційного суду Київської області в складі головуючого судді Бех М.О.

суддів Орла А.І., Левчука О.Д.

з участю прокурора Скрипка

захисника ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3 та представника потерпілої ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями потерпілої ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_5, засудженого ОСОБА_6 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 23.05.2011 року, яким :

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого збірником продукції "Інтернет-магазину", проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4. раніше не судимого, засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим терміном 2 роки. Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 63709 грн. 76 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 100000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 8000 грн. витрат на правову допомогу. Вироком також вирішено питання щодо речових доказів по справі. Колегія суддів , -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суд ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину при наступних обставинах.

24.01.2010 року близько 14 години по автодорозі між селами Небилиця та Борівка Макарівського району Київської області, ОСОБА_6, керуючи власним автомобілем "Фольксваген Пасат" д.н.з. НОМЕР_1, пасажиром якого була ОСОБА_7, порушив вимоги п.п. 12.1 та 10.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості, внаслідок чого керований ним автомобіль занесло на зустрічну смугу руху, а в подальшому на обочину зустрічної смуги руху, де сталося зіткнення з автомобілем "Фольксваген Т 5" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Фольксваген Пасат" ОСОБА_7, яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні, отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді полі травми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому шийних хребців з порушенням функцій спинного мозку, забою правої половини грудної клітини, правої половини попереку, правої нирки, пошкодження зв'язок правою гомілково-ступеневого суглобу.

На даний вирок суду подані апеляції потерпілої та її представника, прокурора та засудженого.

В своїй апеляції потерпіла ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 просять вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та постановити свій вирок, яким призначити покарання ОСОБА_6 у вигляді 5 років позбавлення волі. В обгрунтуванні апеляції зазначено, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок його м'якості, поскільки внаслідок ДТП настали тяжкі наслідки, ОСОБА_6 своєї вини не визнав та не розкаявся у вчиненому.

В апеляції прокурор просить вирок суду скасувати і справу направити на новий судовий розгляд. В обгрунтуванні апеляції прокурор зазначає, що суд безпідставно застосував до засудженого ст. 75 КК України та звільнив його від відбування основного покарання. На думку апелянта суд не врахував в повній мірі конкретні обставини справи, ставлення засудженого до вчиненого ним злочину і внаслідок цього призначив покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.

В апеляції засуджений ОСОБА_6 просить вирок суду в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_7 100000 грн. моральної шкоди скасувати і в цій частині відмовити в позові; в іншій частині просить вирок залишити без змін. В обгрунтуванні своєї апеляції засуджений зазначає, що вирок суду в частині цивільного позову нічим не обгрунтований, що ОСОБА_7 навіть не визнана потерпілою по справі, а суд стягнув з нього саме на її користь як матеріальну, так і моральну шкоду. В доповненнях до апеляції засуджений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування, при цьому вказує на неспроможність показів свідка ОСОБА_9, на невірне викладення цих показів у вироку, що висновки авто технічних експертиз не можуть бути доказом його вини та зазначає, що заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень сталося внаслідок халатного ставлення посадових осіб підприємства, що обслуговує дану дорогу, до виконання своїх обов'язків.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію і підтримав частково апеляцію потерпілого та просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, потерпілу та представника потерпілої, які підтримали свою апеляцію та частково апеляцію прокурора і просить вироку суду в частині призначеного покарання скасувати, постановити свій вирок, яким засудити ОСОБА_6 до 5 років позбавлення волі, засудженого ОСОБА_6 та його захисника, які просять вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора підлягає до задоволення, апеляції потерпілої ОСОБА_3 та її представника і засудженого ОСОБА_6 підлягають до задоволення частково.

У відповідності до ст. 323 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обгрунтованим.

Згідно ст. 334 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину, форми вини і мотивів злочину.

Зазначених вимог закону при постановленні вироку суд першої інстанції належним чином не дотримався. Зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, викладено таким чином, що не можливо зробити однозначного висновку про обставини ДТП. Так, суд у вироку зазначив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_6 виїхав на зустрічну смугу руху, а потім на обочину зустрічної смуги рух де сталося зіткнення з автомобілем "Фольксваген Т 5". При цьому судом не відображений механізм самої дорожньо-транспортної пригоди, а саме, рухався чи ні автомобіль "Фольксване Т 5", якщо рухався то в якому напрямку.

Також колегія суддів знаходить за необхідне зазначити, що по справі цивільним позивачем визнана ОСОБА_3, однак суд, вирішуючи питання про задоволення цивільного позову, стягнув матеріальну та моральну шкоду на користь потерпілої ОСОБА_7, ніяким чином не обгрунтувавши цього свого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 91, 93 КПК України, в рамках кримінального провадження у справі відшкодуванню підлягають судові витрати та оплата послуг захисника підсудного. Витрати ж понесені позивачем та потерпілим на оплату юридичних послуг, не відносяться до судових витрат і це питання вирішується окремо за правилами цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання : у межах санкції статті КК що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при новому розгляді справи, в разі доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за тих же фактичних обставин та при тій же позиції потерпілої, призначене йому покарання слід вважати м'яким.

Доводи викладені в апеляції та доповненнях до неї засудженого ОСОБА_6 про необхідність направлення справи на додаткове розслідування, колегія суддів знаходить не обгрунтованими.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції не можна визнати законним та обгрунтованим, а тому він підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого слід усунути зазначені в даній ухвалі недоліки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора задовольнити, апеляції потерпілої ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 і засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 23.05.2011 року щодо ОСОБА_6, скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду, іншим складом суду.

СУДДІ