Провадження № 11-сс/779/3/2016
Категорія ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

складі суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23 грудня 2015 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , який підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України, з участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
Оскарженою ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, до 26 лютого 2016 року, в межах строку досудового розслідування. Розмір застави визначено 822 розміри мінімальної заробітної плати, що становить 1 001 196 ( один мільйон одна тисяча сто дев`яносто шість ) гривень.

Слідчий суддя свою позицію мотивував тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, зазначивши і конкретні докази. Що постановою заступника прокурора Івано-Франківської області строк досудового розслідування продовжено до 6-ти місяців, тобто до 29 лютого 2016 року. Закінчити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки внаслідок складності кримінального провадження і необхідності проведення у ньому значної кількості слідчих та процесуальних дій, а докази та обставини, на які посилається слідчий, дають достатні підстави вважати, що задля запобігання ризиків, зазначених у клопотанні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді, мотивуючи свою позицію тим, що кваліфікація дій ОСОБА_7 не є остаточною і є невірною. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання слідчого не підкріплене визначеними у КПК метою та підставами. Слідчий та прокурор в судовому засіданні документально не підтвердили своє подання відповідно до вимог ст. ст. 199, 184, 177 КПК України.

Разом з тим п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основних свобод дозволяє продовження строків тримання обвинувачених під вартою лише за наявності суттєвих і достатніх підстав для цього, чого на його думку у провадженні немає, а тому висновок судді є необґрунтованим.

В той же час слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 сприяє повному, всебічному та об`єктивному розслідуванню провадження, не врахував і не дослідив всіх необхідних обставини, а також обставин, які позитивно характеризують особу обвинуваченого, а саме : ОСОБА_7 має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, добре характеризується, добре поводиться під час провадження по справі, у нього на утриманні неповнолітня дитина.

В ході апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали.

Прокурор вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Заслухавши доповідь судді, учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На дану ухвалу слідчого судді уже подавалась апеляційна скарга іншим захисником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_9 і ухвалою колегії суддів апеляційного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2015 року вказана апеляційна скарга залишена без задоволення.

Захисник ОСОБА_9 свою позицію мотивував доводами які по суті співпадають з доводами і захисника ОСОБА_6 .

Чинне законодавство не передбачає підстав для відмови у відкритті провадження чи повернення апеляційної скарги у такому випадку як і прямо не передбачає, що законність такої ухвали не може перевірятись в апеляційному порядку повторно за скаргою іншого учасника провадження, а тому вирішуючи апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 колегія суддів враховує наступне.

В ухвалі колегії суддів апеляційного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2015 року, якою оскаржену ухвалу слідчого судді залишено без змін, дано оцінку законності оскарженої ухвали з відповідним вмотивуванням і потреби повторюватись з цього приводу колегія суддів не вбачає.

Як вбачається з клопотання слідчого, останній мотивував свою позицію щодо продовження строку раніше обраного запобіжного заходу, зокрема, ухвалою слідчого судді від 02 вересня 2015 року, і продовженого ухвалою слідчого судді від 26 жовтня 2015 року, посилаючись при цьому як на обставини, що не дають можливості у відповідний строк завершити досудове розслідування, так і на зазначені ним ризики.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання, погодився з тим, що вказані обставини не дають можливості у відповідний строк завершити досудове розслідування, що підтверджується і вказаною вище відповідною постановою заступника прокурора області про продовження строку досудового розслідування, і що зазначені ним ризики не зменшилися, дійсно мають місце і що при таких обставинах виправдовується подальше продовження обраного запобіжного заходу.

Колегія суддів приходить до висновку, що досліджені судом першої інстанції та перевірені в ході апеляційного розгляду матеріали судового кримінального провадження підтверджують вказані в клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі слідчого судді обставини та ризики.

Матеріали судового провадження дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_7 у вказаному вище є обгрунтованою, а по суті дане питання буде вирішено в ході розгляду провадження по суті.

При цьому колегія суддів враховує, що в даному випадку має місце оскарження не ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу, з чого по суті виходить захисник у своїй апеляційній скарзі, а оскарження ухвали слідчого судді про продовження строку уже обраного запобіжного заходу, і що при цьому слід виходити не зі змісту обставин та законодавства яке регулює обрання запобіжного заходу, а в даному випадку зі змісту ст. ст. 181, 199 КПК України і що слідчий суддя повинен був вирішувати чи продовжити строк уже обраного запобіжного заходу чи відмовити в такому, але не вирішувати питання про можливість обрання іншого запобіжного заходу. Питання щодо зміни уже обраного запобіжного заходу вирішується в порядку визначеному ст. ст. 200, 221 КПК України, в тому числі і за клопотанням захисника.

Відповідно, апеляційний суд теж не вправі вирішувати такого питання в даному провадженні.

І при викладених обставинах колегія суддів приходить до висновку, що оскаржена ухвала слідчого відповідає вимогам чинного законодавства і підстав для її скасування та обрання ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала слідчого судді та ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

С У Д Д І :

_________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2