Єдиний унікальний номер 722/1600/15-к
Номер провадження 1-в/722/270/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю: прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Сокиряни Чернівецької області справу за клопотанням (поданням) засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В :
29.09.2015 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак в поданій до суду письмовій заяві своє клопотання підтримав та просив суд розглядати клопотання за його відсутності.

Представник СВК № 67 ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, однак у поданій до суду письмовій заяві просив суд розглядати клопотання за його відсутності. У вирішення клопотання засудженого покладався на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Дослідивши письмові матеріали клопотання, суд вважає, що останнє є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.02.2011 року за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено відраховувати з 22.10.2010 року.

З 11.09.2011 року і по даний час засуджений відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії. Станом на день розгляду справи відбув більше 2/3 строку покарання.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч.1 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях позбавлення волі і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах, за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Отже, виходячи із вказаної норми закону, обов`язок щодо створення відповідних умов для праці та працевлаштування засудженого покладено виключно на адміністрацію установи виконання покарань.

Судом встановлено, що в матеріалах особової справи засудженого та поданих до суду адміністрацією СВК №67 документах відсутні будь-які докази ухилення чи відмови засудженого ОСОБА_4 від запропонованих адміністрацією колонії робіт.

Як вбачається із атестаційних листів засудженого ОСОБА_4 , зокрема:

?з 23.07.2014 року по 16.01.2015 року він стає на шлях виправлення;

?станом на 15.07.2015 року став на шлях виправлення.

З довідки про заохочення та стягнення встановлено, що за час перебування в установі ОСОБА_4 чотири рази: 05.12.2011 року, 15.03.2012 року, 31.07.2013 року та 04.10.2013 року був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму відбування покарання, однак дані стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Однак, 06.10.2014 року та 14.04.2015 року засудженого адміністрацією СВК заохочено у вигляді подяки за зразкову поведінку та добросовісне відношення до праці, що свідчить про дотримання засудженим вимог утримання засуджених у виправних колоніях та його сумлінну поведінку і відношення до праці на протязі останніх двох років утримання в СВК.

Як встановлено із змісту характеристики від 28.09.2015 року. З червня до жовтня 2013 року та з квітня до листопада 2014 року ОСОБА_4 був працевлаштований різноробочим цеху металовиробів. Із листопада 2014 року і по даний час працевлаштований різноробочим дробильно - помолочної дільниці. Змінні виробничі завдання намагається виконувати. Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи покарань виконує. По відношенню до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний. Заходи виховного характеру відвідує, намагається робити для себе відповідні висновки. Утримує в чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. У скоєному злочині розкаюється.

З довідки №682 від 22.09.2015 року, виданої відділом організації та нормування праці СВК встановлено, що засуджений ОСОБА_4 з червня до жовтня 2013 року та з квітня 2014 року по серпень 2015 року працював на виробництві установи, виконуючи норми виробітку на 100%, що свідчить про його добросовісне відношення до праці.

Витягом з протоколу №13/2014 року засідання комісії СВК №67 від 30.06.2014 року підтверджується, що комісія вирішила відмовити в клопотанні перед судом про умовно дострокове звільнення ОСОБА_4 (ст.81 ККУ) як особи, яка не довела свого виправлення.

Частиною другою ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-достроково звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Встановлені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 своєю поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення і може бути умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання, тому клопотання засудженого підлягає до задоволення.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.02.2011 року за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України умовно-достроково на 06 (шість) місяців 13 (тринадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .