А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

08.12.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів:
ОСОБА_1 /головуючої/
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 4 ст.358 КК України, повернуто прокурору.
Ухвала мотивована тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, зокрема, невірно вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_6 , а саме, зазначено, що останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є - використання завідомо підробленого документу, однак кваліфікуючими ознаками ч.1 ст.358 КК є - підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Вважає ухвалу незаконною з тих підстав, що висновок суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є необгрунтованим, що при викладенні фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення описано ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, проте при викладі юридичного складу замість частини "4" ст.358 КК України помилково зазначено ч.1 цієї ж статті КК України, що є опискою.

Крім того, зазначає, що суд в порушення вимог ст. 314, ст. ст. 285-289 КПК України не вирішив клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, що зобов`язаний був зробити. Також вказує на невідповідність ухвали вимогам п.1 ч.1 ст.372 КПК України, оскільки у вступній частині ухвали не зазначено рік, місяць, день народження, місце народження і місце проживання обвинуваченого та в порушення вимог ч.3 ст.371 КПК України судом "ухвалено" ухвалу, а не "постановлено" як цього вимагає процесуальне законодавство.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги та прохання про закриття провадження відносно нього, перевіривши матеріали кримінального провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 314 КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Убачається, що обвинувальнйи акт щодо ОСОБА_6 містить формулювання підозри за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 358 КК України, а також формлювання обвинувачення за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України. Формулювання підозри і формулювання обвинувачення продубльовано. Такий виклад обвинувального акту не узгоджується з вимогами п.5 ч.1 ст. 291 КПК України і сам виклад є незрозумілим в контесті ст. 11 КК України, тобто не розкрита суть злочину, що розцінюється як неконкретне обвинувачення та унеможливлює прийняття його до розгляду. Тому доводи апелянта, що описка в обвинувальному акті замість зазначення ч.4 ст. 358, вказана ч.1 ст. 358 КК України є механічною , апеляційний суд не бере до уваги.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно повернув обвинувальнйи акт прокурору, як такий, що не відповідає закону.

Твердження апелянта, що суд безпідставно не вирішив клопотання про закриття провадження із звільненням особи від кримінальної відповідальності, не грунтується на фактичних обставинах. Прокурор письмове клопотання, як цього вимагагає ч.4 ст. 286, ст.287 КПК України суду не подавав.

Зі змісту обвинувального акту видно, що подія кримінальних правопорушень відбулась 13.03.2008. З часу вчинення злочину і на час внесення відомостей в ЄРДР- строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України були вже закінчені. Отже, прокурор повинен був звернутись до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч.2 ст. 283, ч.2 ст. 286 КПК України або ч.4 ст. 286 КПК України.

Оскільки процедура щодо вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності порушена прокурором, його апеляційні доводи в цій частині також є необгрунтовані.

Посилання апелянта на відсутність в ухвалі всіх реквізитів щодо особи та зазначення терміну "ухвалив" замість "постановив" , не впливає на законність рішення про повернення обвинувального акту.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 листопада 2015 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 повернуто прокурору - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді