Провадження №1-кп/485/161/15

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Омськ, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, утриманців не маючого, працюючого на посаді начальника відділення-лікаря-фтизіатра туберкульозного відділення спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської виправної колонії УДПтС України в Миколаївській області (№5), проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.366 КК України,
сторона обвинувачення - прокурор відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 ,
сторона захисту - обвинувачений ОСОБА_2 , захисник - ОСОБА_4 ,
Встановив:
ОСОБА_2 працює на посаді начальника відділення-лікаря-фтизіатра туберкульозного відділення спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської виправної колонії УДПтС України в Миколаївській області (№5), згідно з наказом №41 о/с від 05 липня 2013 року.
Посадовою інструкцією начальника відділення-лікаря-фтизіатра туберкульозного відділення спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5 від 08.07.2013 року (п.п. 2.1, 2.2, 2.4, 2.7, 2.11) визначено права та обов`язки обвинуваченого щодо проведення лікування засуджених хворих згідно лікувальних категорій на заразну форму туберкульозу; відбору засуджених хворих, які за станом здоров`я підлягають достроковому звільненню від ув`язнення з підготовкою на них медичної документації для суду; своєчасного представлення хворих, медичної документації на них на комісію ЛТК та ЛКК і особистої участі в роботі зазначених комісій.
На підставі наказу №99 від 17 липня 2013 року по Управлінню Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області ОСОБА_2 включено до складу спеціальної лікарської комісії УДПтСУ в Миколаївській області. Головою вказаної комісії являється начальник сектору охорони здоров`я Управлінню Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_5 , її заступник начальник туберкульозної лікарні Снігурївської ВК №5 майор внутрішньої служби ОСОБА_6 . До складу комісії входять начальник відділення-лікар-фтизіатр туберкульозного відділення спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5 ОСОБА_7 і начальник рентгенологічного кабінету, лікар-рентгенолог туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5 ОСОБА_8 .
Організацію діяльності спеціальної лікарської комісії в установах ДПтСУ в Миколаївській області та порядок надання в суди матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарань засуджених, які захворіли на тяжку хворобу, визначено положенням про спеціальну лікарську комісію УДПтСУ в Миколаївській області, затвердженим наказом №99 від 17.07.2012 по УДПтСУ в Миколаївській області.
Відповідно до зазначеного положення спеціальна лікарська комісія - це спеціальний орган у складі лікарів-спеціалістів, що створюється з метою проведення експертизи засуджених, які захворіли в місцях позбавлення волі, а також осіб, які захворіли до засудження, і їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженому спільним наказом Державного департаменту з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18.01.2000 року №3/6 "Про затвердження нормативно-правових актів з питань медико-санітарного забезпечення осіб, які утримуються в слідчих ізоляторах та установах виконання покарань Державного департаменту України з питань виконання покарань".
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" до правоохоронних органів, крім інших, відносяться органи і установи виконання покарань.
Таким чином, обіймаючи посаду начальника відділення-лікаря-фтизіатра туберкульозного відділення спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5, будучи членом спеціальної лікарської комісії, ОСОБА_2 є службовою особою правоохоронного органу.
Під час прийому на роботу ОСОБА_2 був попереджений під особистий підпис відповідними пам`ятками - попередженнями про кримінальну відповідальність за вчинення службових злочинів, недопущення проявів корупції у відповідності до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".
Відповідно до п.п.10,12,14 ст.18 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України", посадові та службові особи органів і установ виконання покарань зобов`язані запобігати вчиненню злочинів та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань; виявляти, припиняти, розкривати злочини, вчинені в установах виконання покарань, виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню злочинів і порушень режиму в установах виконання покарань, вживати в межах своїх повноважень заходів до їх усунення.
Незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватись зазначених норм, ОСОБА_2 , маючи відповідну фахову підготовку та тривалий досвід роботи в установі виконання покарань (понад 10 років), діючи у порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів та своїх службових обов`язків, будучи службовою особою, діючи всупереч інтересам служби та в інтересах засуджених, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, скоїв службове підроблення за наступних обставин.
17 січня 2014 року для відбуття покарання до Снігурівської ВК №5 прибув ОСОБА_9 , 1980 року народження, засуджений 11.01.2012 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, якого з підозрою захворювання на туберкульоз було поміщено для встановлення діагнозу і надання медичної допомоги до туберкульозного відділення спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5.
В результаті медичного обстеження, з урахуванням отриманих лабораторних даних, а саме: мікроскопія мазка, посів мокротиння, мікроскопія плевральної рідини, посів плевральної рідини та рентгенологічного обстеження 24.01.2014 року засудженому було виставлено заключний клінічний діагноз: "Вперше діагностований туберкульоз (24.01.2014) легень інфільтративний, деструкція -, МБТ -, мазок -, культура в роботі, гістологія 0, категорія 1 когорта 1 (2014), дихальна недостатність III ст., легенево-серцева недостатність 3 ст., тубінтоксикація, не госпітальна двостороння пневмонія, хронічний вірусний гепати С, хронічний пієлонефрит стадія загострення, анемія, посттромбофлебитичний синдром ніжних кінцівок", про що ОСОБА_2 власноручно було зроблено запис у графі "діагноз основний" на титульному листі медичної карти №15/14 стаціонарного хворого ОСОБА_10 .
Будучи обізнаним про те, що виявлене у засудженого захворювання не є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, ОСОБА_2 умисно, діючи у групі осіб з іншими членами спеціальної лікарської комісії ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 та в інтересах засудженого ОСОБА_12 з метою звільнення його з місць позбавлення волі, 03.02.2014 року, в умовах спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5, склав висновок спеціальної лікарської комісії про медичне обстеження засудженого ОСОБА_12 про наявність у останнього захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання з датою його складання 03.02.2014 року. До розділу 5 вказаного висновку "Діагнози захворювань" ОСОБА_2 вніс завідомо недостовірну інформацію, зазначивши діагноз: "Прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень, фаза розпаду та обсіменіння, МБТ+. Легенево - серцева недостатність III ст. ДН III ст. Негоспітальна двостороння пневмонія. Хронічний вірусний гепатит С. Хронічний пієлонефрит, стадія загострення. Анемія легкого ступеню", який згідно з п.1.2 Переліку захворювань був підставою для подання матеріалів до місцевого суду на звільнення від відбування покарання. Указаний діагноз в частині " Прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень, фаза розпаду та обсіменіння, МБТ+, ДН III ст." не відповідав дійсності, що з очевидністю випливало із наявних у історії хвороби лабораторних даних і рентгенологічного обстеження, та було предметом обговорення членів спеціальної лікарської комісії.
Вказаний висновок, до якого внесено завідомо недостовірну інформацію, ОСОБА_2 підписав як член спеціальної лікарської комісії спільно з іншими членами ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 .
Висновок спеціальної лікарської комісії про медичне обстеження засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання є офіційним документом, видається державним правоохоронним органом, його зміст стосується відносин, врегульованих правом, а сам висновок складається у передбаченому законодавством порядку для встановлення конкретних подій і фактів, що мають юридичне значення.
04 лютого 2014 року вказаний висновок спеціальної лікарської комісії про медичне обстеження засудженого ОСОБА_9 з недостовірною інформацією про діагноз захворювання разом з поданням про звільнення останнього від подальшого відбування покарання скеровано до суду для розгляду по суті.
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10.02.2014 року, з урахуванням недостовірного діагнозу, внесеного до висновку спеціальної лікарської комісії від 03.02.2014 року, ОСОБА_9 на підставі ст.84 КК України, ст.109 ВТК України, ст.ст.537,539 КПК України було звільнено від подальшого відбування покарання на невідбутий строк у зв`язку з тяжким захворюванням до його одужання. Після вступу 18.02.2014 року вказаної ухвали в закону силу її для виконання направлено до Снігурівської ВК №5 і у той же день ОСОБА_9 фактично звільнено від подальшого відбування покарання на строк вісім місяців двадцять чотири дні.
Крім того, 04 лютого 2014 року для відбуття покарання до Снігурівської ВК №5 прибув ОСОБА_13 , 1962 року народження, засуджений 26 січня 2011 року Іванівським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі та його поміщено для надання медичної допомоги і встановлення остаточного діагнозу до туберкульозного відділення спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5 Лікуючим лікарем ОСОБА_13 у період перебування його у лікарні спочатку була ОСОБА_7 , а потім ОСОБА_2 . У результаті медичного обстеження, з урахуванням отриманих лабораторних даних, а саме: мікроскопія мазка, посів мокротиння, мікроскопія плевральної рідини, посів плевральної рідини та рентгенологічного обстеження 06.02.2014 року засудженому був виставлений заключний клінічний діагноз: "Вперше діагностований туберкульоз (06.02.2014), лівобічний ексудативний плеврит, деструкція -, мікобактерія туберкульоза (МБТ -), мазок -, культура в роботі, гістологія 0, категорія 3 когорта 1 (2014) Генотип -", про що ОСОБА_2 власноручно було зроблено запис у графі "діагноз основний".
Будучи обізнаним про те, що виявлене в ОСОБА_13 захворювання не є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, ОСОБА_2 умисно, діючи у групі осіб з іншими членами спеціальної лікарської комісії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та в інтересах засудженого з метою звільнення його з місць позбавлення волі, 10.02.2014 року, в умовах спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5, склав висновок спеціальної лікарської комісії про про встановлення захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. До розділу 5 вказаного висновку "Діагнози захворювань" обвинувачений вніс завідомо недостовірну інформацію, зазначивши діагноз "Прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень, фаза розпаду та обсіменіння, МБТ+, лівосторонній ексудативний плеврит, легенево-серцева недостатність III ст. ДН III ст. Хронічний токсичний гепатит мінімального ступеню активності. Енцефалопатія змішаного ґенезу (пост травматична, алкогольна). Алкогольна міокардіопатія. Симптоматична гіпотензія", який згідно з п.1.2 Переліку захворювань був підставою для подання матеріалів до місцевого суду на звільнення від відбування покарання. Діагноз в частині "Прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень, фаза розпаду та обсіменіння, МБТ+, легенево-серцева недостатність III ст. ДН III ст." не відповідав дійсності, що з очевидністю випливало із наявних у історії хвороби ОСОБА_13 лабораторних даних і рентгенологічного обстеження, та було предметом обговорення членів спеціальної лікарської комісії.
Вказаний висновок, до якого внесено завідомо недостовірну інформацію, ОСОБА_2 підписав як член спеціальної лікарської комісії спільно з іншими членами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Висновок спеціальної лікарської комісії про медичне обстеження засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання є офіційним документом, видається державним правоохоронним органом, його зміст стосується відносин, врегульованих правом, а сам висновок складається у передбаченому законодавством порядку для встановлення конкретних подій і фактів, що мають юридичне значення.
12.02.2014 року вказаний висновок спеціальної лікарської комісії про медичне обстеження засудженого ОСОБА_13 з недостовірною інформацією про діагноз захворювання останнього разом з поданням про звільнення від відбування покарання направлено до суду для розгляду по суті. Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21.02.2014 року, з врахуванням недостовірного діагнозу, внесеного до висновку спеціальної лікарської комісії від 10.02.2014 року, ОСОБА_13 на підставі ст.84 КК України, ст.109 ВТК України, ст.ст.537, 539 КПК України було звільнено від подальшого відбування покарання на невідбутий строк у зв`язку з тяжким захворюванням до його одужання. Після вступу 03.03.2014 року вказаної ухвали в закону силу її для виконання направлено до Снігурівської ВК №5 і у той же день ОСОБА_13 було фактично звільнено від подальшого відбування покарання на строк один рік вісім місяців чотири дні.
Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення за ч.1 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, а саме внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене групою осіб без попередньої змови. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 винним себе в скоєнні злочину при вищевказаних обставинах визнав повністю. Суду показав, що дійсно працюючи на посаді начальника відділення-лікаря-фтизіатра туберкульозного відділення спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської виправної колонії допустив внесення до висновку спеціальної лікарської комісії завідомо неправдивих відомостей про діагноз захворювання засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , зважаючи на тяжкий стан їх здоров"я на момент поступлення до лікарні. У вчиненому щиро покаявся.
В судовому засіданні стороною захисту подано клопотання про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв"язку з дійовим каяттям.
Суд, заслухавши позицію прокурора, який проти задоволення клопотання не заперечував, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання, дослідивши дані щодо особи обвинуваченого, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вчинив злочин вперше. Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.366 КК України, згідно до кваліфікації за ст.12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Після вчинення злочину він щиро покаявся, визнавши свою провину та висловивши жаль з приводу вчиненого, активно сприяв розкриттю злочину, надавши органам досудового розслідування допомогу в установленні невідомих їм обставин справи, на чому наголосив прокурор. Злочином не було завдано збитків та не заподіяно шкоди.
Згідно п.1 Постанови №12 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (далі - КК), у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК).
Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування. Передбачене у ст.45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов"язковим.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.2 ст.284 КПК України, ст.ст.44,45 КК України, суд, -
ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.28, ч.1 ст.366 КК України у зв"язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.28, ч.1 ст.366 КК України закрити.
Головуючий