Справа № 140/870/15-к
Провадження №11-кп/772/832/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 01 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українець, громадянин України, уродженець с.Рублено Бучацького району Тернопільської області, житель АДРЕСА_1 , не працюючий, розлучений, з неповною середньою освітою, раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України та призначено покарання :

- за ч.2 ст. 121 КК України у виді 9 років позбавлення волі,
- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності,
- на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно за сукупністю злочинів призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності,
- вирішено долю речових доказів та судових витрат,

в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні ним наступного.

16 лютого 2015 близько 20.30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до знайомого ОСОБА_11 , який прожив с. Остапківці Немирівського району Вінницької області з метою спільного розпиття спиртних напоїв. Випивши пляшку горілки, яка була вдома у потерпілого, ОСОБА_7 попросив у ОСОБА_11 ще грошові кошти на придбання та подальшого спільного вживання спиртних напоїв, на що ОСОБА_11 дістав із кишені штанів грошові кошти, з яких відрахував 20 грн., та передав ОСОБА_7 . Через деякий час ОСОБА_7 , придбавши ще одну пляшку горілки, повернувся до будинку ОСОБА_11 , де вони продовжили розпивати спиртне. ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_11 є грошові кошти, знову попросив у нього гроші для придбання алкоголю, однак отримав категоричну відмову. Внаслідок чого, між ними виникла суперечка, під час якої ОСОБА_7 з метою незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 , взявши до рук металеву кочергу, яка знаходилась в кімнаті, наніс останньому нею один удар в лобну частину голови, внаслідок чого, ОСОБА_11 впав на підлогу. Прагнучи довести свій злочинний намір до завершення, ОСОБА_7 , схопивши потерпілого за верхній одяг, кинув його на ліжко та наніс йому два удари кочергою в життєво важливий орган - лобну та лицеву частину голови, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді забійних ран в лобній ділянці голови справа, відкритого вдавленого терасоподібного багато- уламкового перелому лобної кістки справа з поширенням перелому на тім`яну кістку та кістки основи черепа - передню черепну ямку справа та на решітчастий лабіринт, перелому кісток лобної пазухи, вертикальних тріщин шкіри навколо вдавленого перелому лобної кістки справа, обширного крововиливу під м`яку мозкову оболонку в лобній долі справа, розриву твердої мозкової оболонки на місці перелому, забою головного мозку в правій лобній долі з крововиливом в речовину головного мозку, стиснення речовини головного мозку, забійної рани в області правої щоки та забійної рани в області правого крила носа, синців навколо правого ока, в області спинки носа, в області підборіддя справа та зліва, в області нігтьової фаланги першого пальця правої кисті та по передній поверхні грудної клітки справа в проекції шостого міжребір`я, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 25 від 19.03.2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які загрозливі для життя в момент їх заподіяння.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на протиправне заволодіння грошовими коштами потерпілого, ОСОБА_7 з кишені штанів ОСОБА_11 дістав гроші в сумі 200 грн., які привласнив, після чого залишив будинок потерпілого та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
ОСОБА_11 17.02.2015 було госпіталізовано до реанімаційного відділення Немирівської ЦРЛ, де він ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 25 від 19.03.2015 смерть ОСОБА_11 настала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з відкритими переломами кісток склепіння та основи черепу, обширного крововиливу під м`яку мозкову оболонку, забою головного мозку в правій лобній долі, стиснення речовини головного мозку.
В апеляційній скарзі прокурора порушується питання про скасування вироку в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухваленні нового вироку, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.4 ст. 187 КК України у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності, за ч.2 ст. 121 КК України у виді 9 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись з вироком суду, просить його змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість та істотні порушення кримінального процесуального закону, визнати ОСОБА_7 невинуватим за ч.4 ст. 1897 КК України та виправдати в зв`язку з недоведеністю його вини та призначити йому покарання за ч.2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції, вважаючи, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі через суворість та в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалити новий вирок, яким визнати його винним за ч.2 ст. 121 КК України і призначити покарання із врахуванням пом`якшуючих відповідальність обставин.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у них підстав, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, потерпілу ОСОБА_9 , яка підтримала позицію сторони обвинувачення та заперечила проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що всі подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні розбою, поєднаному з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , що спричинило його смерть, обґрунтований, базується на ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, яким у вироку дана належна оцінка та в частині доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, учасниками судового розгляду не оспорюється.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним розбою, оскільки він не брав у потерпілого кошти, а вилучені у нього працівниками міліції, які застосовували до нього фізичне насильство, гроші, купюрами по 5, 10, 20 гривень були його власними, є такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, встановлених судом.

Зокрема, вказані доводи спростовуються даними у судовому засіданні первинними показаннями самого ОСОБА_7 , який повністю визнавав свою вину в скоєному, пояснивши про обставини заволодіння коштами потерпілого, який не міг чинити опору внаслідок нанесених йому обвинуваченим ударів металевою кочергою в голову.

Згідно показань потерпілої ОСОБА_9 до її батька ОСОБА_11 часто приходив ОСОБА_7 з різних причин, в основному, вжити спиртного та попросити грошей або ж викрасти.

Зазначені показання об`єктивно узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , яким від працівників міліції та самого ОСОБА_7 стало відомо, що ОСОБА_7 в ході сварки з ОСОБА_11 побив останнього, протоколом огляду місця події, висновками цілого ряду експертиз та іншими доказами.

Той факт, що у ОСОБА_7 були вилучені гроші купюрами по 5, 10 та 20 гривень у той час, коли за показаннями свідка ОСОБА_14 вона напередодні виплатила ОСОБА_11 пенсію купюрами по 20 гривень, не свідчить про невинуватість ОСОБА_7 у протиправному заволодінні коштами потерпілого, так як ОСОБА_11 за добу до вчинення щодо нього кримінальних правопорушень міг частину отриманих коштів витратити на придбання продуктів харчування, товарів або ж розміняти їх тощо.

Крім того, в ході судового розгляду кримінального провадження ні обвинувачений, ні його захисник не заявляли про те, що зізнавальні показання ОСОБА_7 вимушений був давати внаслідок застосування до нього фізичного насильства з боку працівників міліції, а тому такі доводи, наведені в апеляційних скаргах сторони захисту, є безпідставними.

Таким чином, дії ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України судом кваліфіковані вірно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких, особу винного, який раніше несудимий, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей та обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також обставини, які обтяжують покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Вважаючи призначене покарання надто суворим чи надто м`яким підстав немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 1 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4