Справа № 367/7250/15-к
Провадження по справі № 1-в/367/635/2015
У Х В А Л А
Іменем України
28 жовтня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ІВЦ № 132 ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області подання начальника ІВЦ № 132 ОСОБА_7 і голови спостережної комісії при виконкомі Ірпінської міської ради ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в:
До суду надійшло зазначене вище подання.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 вироком Києвор-Святошинського суду Київської області від 24.11.2009 р. було засуджено за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07.04.2015 р. невідбуту частину покарання замінено на більш м`яке покарання - обмеження волі строком 02 роки 11 місяців 24 дні. Ухвалою Ірпінського міського суду від 18.06.2015 р. в строк відбування покарання зараховано час слідування під варотою з 07.04.2015 р. по 05.05.2015 р. До Ірпінського виправного центру №132 засуджений ОСОБА_6 прибув для відбування покарання 05.05.2015 р. За період перебування в установі характеризується позитивно, був працевлаштованим на території установи різноробочим, до суспільно-корисної праці відноситься добросовісно, стягнень не має. За сумлінну поведінку та ставлення до праці від адміністрації установи має 2 заохочення. Станом на час розгляду справи він не відбув 3/4 частин строку пом`якшеного покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник просили задовольнити подання.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно ч. 5 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінено більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.
Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Верховного Суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого рішенням суду.
Статтею 369 КПК України передбачено, що рішення у кримінальному провадженні приймаються у формі вироку та у формі ухвали.
Отже, ухвала суду, якою засудженому було пом`якшено покарання (замінено покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі), є рішенням суду, що містить покарання, з якого повинна обчислюватися фактично відбута частина покарання, при вирішенні питання про його умовно-дострокове звільнення.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання, представника ІВЦ № 132, який підтримав подання, дійшов висновку, що подання не може бути задоволено, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 фактично не відбув 3/4 частин строку пом`якшеного покарання, а тому він не може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання.
Суд не приймає до уваги посилання засудженого та його захисника на ухвали колегії Верховного суду України від 12.11.2009 р. та від 22.02.2011 р., оскільки такі рішення було прийнято по конкретним справам, які не мають відношення до даної справи.
Відповідно до пп.. 1, 2 ч. 1 ст. 445 КПК України підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є:
1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання);
2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.
Згідно з ч. 1 КПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.
Оскільки ухвали Верховного суду України, на які посилаються засуджений та його захисник, прийнято не за результатами розгляду справи у зв`язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, висновки Верховного суду України у таких ухвалах не є обов`язковими для суду.
Керуючись ст. 81 КК України суд, -
у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні подання начальника ІВЦ № 132 ОСОБА_7 і голови спостережної комісії при виконкомі Ірпінської міської ради ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .
На ухвалу до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подана апеляція на протязі 7 днів з дня проголошення ухвали.
Суддя: ОСОБА_1