АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-сс/796/3071/2015 Слідчий суддя у першої інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Київського СІЗО Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року скарга ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернута особі, яка її подала.

Не погоджуючись із постановленим слідчим суддею рішенням, ОСОБА_6 до Апеляційного суду м. Києва подано апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу з прокуратури м. Києва внести подану ним 12.08.2015 року заяву до ЄРДР.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що 12.08.2015 року ним була направлена заява на ім`я прокурора м. Києва про вчинення кримінального правопорушення. Не отримавши інформації про результат розгляду зазначеної заяви ОСОБА_6 , врахувавши десятиденний строк, а саме 21.08.2015 року звернувся із скаргою до слідчого судді до Печерського районного суду м. Києва на бездіяльність прокуратури м. Києва, проте, з невідомих для нього причин, дану скаргу не було направлено адміністрацією СІЗО до суду. Отримавши 18.09.2015 року відповідь з прокуратури, датовану 02.09.2015 року, 20.09.2015 року ОСОБА_6 була подана скарга до Печерського районного суду м. Києва. При цьому вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про пропуск ним строку на оскарження бездіяльності прокурора.

Розглянувши справу у відсутність представника прокуратури, який був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи; заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_6 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу; дослідивши матеріали судової справи та додатково витребувані матеріали; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя, з урахуванням положень ч. 1 ст. 304 КПК України, зазначив, що із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , як ним було зазначено, звернувся 12.08.2015 року, а зі скаргою до суду, яка є предметом апеляційного розгляду лише 20.09.2015 року, тобто після закінчення встановленого законом 10-денного строку, при цьому не надавши доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до суду у встановлені законом строки.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора або слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

За ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як убачається із матеріалів справи та додатково витребуваних матеріалів, 12.08.2015 року ОСОБА_6 подав до прокуратури м. Києва заяву про вчинення злочину, а у подальшому, отримавши 18.09.2015 року відповідь із прокуратури м. Києва, оскаржив 20.09.2015 року до слідчого судді бездіяльність відповідних посадових осіб прокуратури м. Києва, яка полягала, на його думку, у невнесенні відомостей до ЄРДР.

За таких обставин перебіг строку для звернення із скаргою до слідчого судді щодо бездіяльності працівників прокуратури відповідно до кримінального процесуального закону розпочався з 14.08.2015 року та закінчився з урахуванням вихідних та святкових днів 25.08.2015 року, коли заявник мав право звернутись до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора, яка виразилась у невнесення відомостей до ЄРДР, не порушуючи питання про поновлення пропущених строків. Не зважаючи на ці обставини скарга на бездіяльність прокурора ОСОБА_6 була подана слідчому судді згідно із довідкою Київського слідчого ізолятора лише 26.08.2015 року.

При цьому, заявником ні слідчому судді, ні у суді апеляційної інстанції не було надано достатніх даних, що він не мав реальної можливості на своєчасне звернення до суду.

Крім того, доводи ОСОБА_6 про те, що вперше звернувся до Печерського районного суду із скаргою у порядку ст. 303 КПК України у передбачений законом строк, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки з огляду на дані адміністрації СІЗО, і первинна, як про це зазначає апелянт, скарга була подана ним вже після закінчення 10-денного терміну, встановленого законом.

З огляду на наведене, колегія суддів визнає правильним висновок слідчого судді про те, що апелянт звернувся до суду поза строками, передбаченими ст. ст. 303-304 КПК України для такого звернення, та не порушував питання про його поновлення.

Більш того, у суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 фактично не заперечував тих обставин, що подана ним 12.08.2015 року скарга на ім`я прокурора м. Києва фактично стосувалась його попереднього звернення з цього ж приводу та неналежного виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.05.2015 року, якою вже була задоволена скарга апелянта та відповідних посадових осіб прокуратури м. Києва вже було зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а відтак на даний час фактично відсутній і предмет розгляду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року, якою була повернута скарга ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, особі, яка її подала, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4