Справа № 1-65
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі: головуючого судді Р.В.Ралець

при секретарі В.Б.Пилипчук,

за участю прокурора І.П. Зайчук

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу по обвинуваченню

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та жительку м. Дубно вул. Я.Купала, 14 Рівненської області, українка громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацююча, невійськовозобов»язана, неодружена, раніше судима, останній раз 22.06.2004 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за вчинення злочинів, передбачених ст.. 185 ч. 3, ст.. 309 ч. 2, ст.. 307 ч. 1 КК України до 3-ох років 8 місяців позбавлення волі, звільненої 30.11.2006 року умовно-достроково за постановою Манілівського районного суду міста Одеси на 1 рік 1 місяць 25 днів.

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Після відбуття покарання, коли судимість у встановленому законом порядку не була знята і не погашена, ОСОБА_1 повторно вчинила корисливий злочин.

Так, 15.07.2009 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в якості пасажира в салоні автомобіля «Део-Ланус», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який на той час знаходився поблизу кафе «Вояж», що в с. Привільне Дубенського району Рівненської області і водій якого ОСОБА_2 надав послуги по перевезенню пасажирів, побачила мобільний телефон марки «Нокіа-6220», що знаходився на задньому сидінні автомобіля та вирішила ним заволодіти.

З метою реалізації свого злочинного наміру , направленого на таємне викрадення чужого майна, 15.07.2009 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 скориставшись тимчасовою відсутністю власника та тим, що водій автомобіля ОСОБА_2 під час руху автомобіля не міг бачити її дій, діючи таємно, повторно викрала з заднього сидіння салону вищезазначеного автомобіля вказаний мобільний телефон, вартістю 2452 грн. 52 коп., якмй належав ОСОБА_3.

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості підсудної ОСОБА_1 вину у вчиненому злочині визнала повністю та дала показання, що 15 липня 2009 року у вечірній час доби вона перебувала в с. Привільне Дубенського району Рівненської області поблизу кафе «Вояж» по особистих справах. Вирішивши справи вона стояла на зупинці та чекала маршрутний автобус, щоб доїхати додому в м. Дубно. В цей час побачила, що до кафе під»їхав автомобіль таксі з якого вийшли двоє чоловіків та пішли в середину приміщення кафе. Вона підійшла до водія таксі і запитала чи може він її відвезти в центр міста Дубно, на що він погодився. Сівши на заднє сидіння автомобіля, вона побачила мобільний телефон, який знаходився в чохлі. Кому належав даний телефон вона не знала, але свідомо припускала, що він може належати як водію, так і комусь із пасажирів, яких він підвозив. Впевнившись в тому, що водій не бачить її дій, вона таємно поклала телефон в праву задню кишеню своїх штанів. Доїхавши до супермаркету «Кошик», що в м. Дубно, вона попросила водія зупинись і почекати її 5 хвилин. В цей час вона пішла до знайомої, щоб забрати в неї свою спортивну куртку. Повернувшись назад, вона сіла в таксі та попросила шофера відвезти її в район п»ятої школи на вул. Грушевського в м. Дубно, де проживає її мати, якій і віддала викрадений телефон, при цьому повідомивши, що через декілька днів вона його забере. Однак, коли прийшла до матері через 3 дні, остання їй сказала, що телефона в неї не має, оскільки вона його загубила. Їй відомо, що збитки потерпілому відшкодовано її матір»ю у повному обсязі шляхом повернення телефону. Просить суворо не карати за скоєний злочин. У вчиненому чисто сердечно розкаюється.

Враховуючи повне визнання вини підсудною у вчиненні злочину, суд вважає за недоцільне дослідження у повному обсязі доказів по матеріалах справи окрім характеризуючих даних на підсудного у відповідності до ст. 299 КПК України, оскільки судом не виявлено суперечностей в показах підсудної з дійсними обставинами справи. Окрім цього, суд впевнився в істинності позицій підсудної. Останній розяснено, що в такому випадку вона буде позбавлена можливості при поданні апеляційної скарги на вирок суду посилатися на ті обставини справи та докази які в судовому засіданні не досліджувалися.

Органами досудового слідства вірно кваліфіковані дії підсудної ОСОБА_1 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Судом встановлено, що підсудна ОСОБА_1 відбувши покарання за попереднім вироком суду не була звільнена від призначеного покарання всупереч вимогам кримінально-процесуального законодавства.

Обставинами, що помякшують відповідальність підсудної є повне визнання вини, щире каяття у скоєному та сприяння в розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує відповідальність підсудної є вчинення злочину повторно.

Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази вини ОСОБА_1. у їх сукупності суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і скоїла його підсудна.

При призначенні виду та міри покарання суд врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу винної з урахуванням усіх обставин, які пом"якшують та обтяжують покарання підсудній, яка не вперше притягається до кримінальної відповідальності, суд вважає, що перевиховання підсудної можливе лише в ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323,324,327 КПК України, суд,

З А СУ Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року 5 (п»яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_1 рахувати з 30 жовтня 2009 року, з дня взяття під варту.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженій ОСОБА_1 залишити попередню тримання під вартою.

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: