Справа № 452/3389/15-к
Провадження № 1-кп/452/270/2015
ВИРОК
іменем України
07 грудня 2015 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000624 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бісковичі Самбірського району Львівської області та жителя АДРЕСА_1 громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого.

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 10.06.2015 року у вечірню пору доби, керуючи транспортним засобом марки «Нісан Альмера», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Набережній м. Самбора, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, отримавши вимогу зупинити транспортний засіб для перевірки документів працівниками ВДАІ Мостиського районного відділу міліції Головного управління МВС України у Львівській області старшим інспектором державної патрульної служби ВДАІ молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_6 та інспектором державної патрульної служби ВДАІ старшиною міліції ОСОБА_7 , які разом з начальником відділу державної автомобільної інспекції Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області капітаном міліції ОСОБА_8 , старшим інспектором державної патрульної служби ВДАІ Самбірського МВ ГУМВС України у Львівській області майором міліції ОСОБА_9 та інспектором ВДАІ Самбірського МВ ГУМВС України у Львівській області ст. сержантом міліції ОСОБА_4 які виконували покладені на них службові обов`язки по охороні громадського порядку та проводили профілактичні заходи по стабілізації аварійності в м. Самборі та Самбірському районі, достовірно розуміючи, що його зупиняють працівники правоохоронного органу та переслідуючи при цьому умисел, спрямований на опір та невиконання законних вимог працівників міліції, з метою ухилення від стягнення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та уникнення адміністративної відповідальності, відмовився виконувати законну вимогу зупинитись та продовжував рух по м. Самборі і вимушено зупинився по вул. Білозіра м. Самбора, оскільки перешкодою для руху стали гаражні приміщення, де його наздогнали на службових автомобілях працівники ДПС ВДАІ Мостиського РВ ГУМВС України у Львівській області та працівники ДПС ВДАІ Самбірського МВ ГУМВС України у Львівській області, які були у форменому одязі та при виконанні службових обов`язків. При цьому запропонували ОСОБА_5 пройти медичний огляд на стан сп`яніння у Самбірській центральній районній лікарні, що за адресою: м. Самбір, вул. Шпитальна, 14, на що останній погодився. Однак по приїзді у вказаний медичний заклад з метою протидії законним вимогам, працівників міліції, які виконували свої службові обов`язки, ОСОБА_5 вчинив фізичний опір, відштовхуючи працівника міліції ОСОБА_4 руками від себе, виривався з метою втекти, шарпав за одяг, висловлювався при цьому нецензурною лайкою та погрожував звільненням з органів внутрішніх справ, а тому, до нього працівниками міліції було застосовано заходи фізичного впливу, під час чого ОСОБА_5 вкусив працівника міліції ОСОБА_4 в ліву руку, від чого останній відчув фізичну біль, тобто своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 342 КК України.

Із обвинувальним актом до суду надіслана угода про примирення, укладена між потерпілим та підозрюваним, підписана сторонами 30 листопада 2015 року, відповідно до умов якої потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення; кваліфікації дій за ч. 2 ст. 342 КК України; узгодженого покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень; наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю, відмовився від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, просив затвердити угоду про примирення, пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання просив затвердити угоду про примирення від 30 листопада 2015 року та призначити узгоджене сторонами покарання і пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2) ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд дійшов до висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання з таких підстав.

Згідно п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 та ч. 3 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої тяжкості може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним (обвинуваченим).

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1) ч. 1 ст. 473 КПК України, вид покарання та згоду на його призначення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та що він відмовився від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 5 ст. 474 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2) ч. 1 ст. 473 КПК України, та згідний на призначення узгодженої міри покарання.

Угода укладена сторонами добровільно і відповідає вимогам цього Кодексу та закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст. ст. 369 371, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 листопада 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000624 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку згідно з положеннями ч. 3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя