ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1703/15-к
Провадження 1-кп/483/173/2015
ВИРОК
Іменем України
09 вересня 2015 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002230 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області, є громадянином України, має вищу освіту, не одружений, проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира батареї по роботі з особовим складом протитанкового артилерійського дивізіону у військовому званні капітан, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду самовільно залишив місце служби за наступних обставин.
28 січня 2015 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 був призваний для проходження військової служби за мобілізацією.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16 березня 2015 року № 70 ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду заступника командира батареї по роботі з особовим складом протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_3 , у військовому званні капітан.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 12 червня 2015 року № 170, з метою удосконалення артилерійських підрозділів та виконання стрільб по морським цілям, капітана ОСОБА_5 у складі протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 було відряджено до місця проведення базового табору даної військової частини в АДРЕСА_2 , на територію санаторію «Сонячний».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його де виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання Виконувачем обов`язків Президента України, Головою Верховної Ради України ОСОБА_6 . Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу, про що ОСОБА_5 було відомо.
12 липня 2015 року, близько 07 год. 00 хв., капітан ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив територію базового табору військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , та перебував у м. Очакові, де проводив час на власний розсуд.
23 липня 2015 року ОСОБА_5 самостійно прибув на територію базового табору військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби, тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
09 вересня 2015 року, до підготовчого судового засідання, між ОСОБА_5 та старшим прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин, а також щодо міри покарання, яку повинен понести ОСОБА_5 , а саме: призначення більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на три місяці, з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він повністю погоджується з підписаною угодою, розуміє наслідки укладення угоди, яка була добровільною, без будь-якого примусу, та просить затвердити укладену угоду.
Прокурор та захисник також просили затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для визнання винуватості наявні та правова кваліфікація злочину визначена правильно за ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання судом встановлено наявність таких обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як щире каяття у вчиненому та з`явлення з зізнанням.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та постановлення обвинувального вироку з призначенням ОСОБА_5 міри покарання за ч. 4 ст. 407 КК України, визначеної сторонами в угоді, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді арешту строком на три місяці, з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Угоду про визнання винуватості від 09 вересня 2015 року, укладену між ОСОБА_5 та старшим прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №00002230 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді арешту строком на три місяці, з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.
Головуючий: