УХВАЛА

4 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3, перевіривши заяву засудженого ОСОБА_1,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 засуджено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 5 грудня 2013 року за ч. 2 ст. 286 КК до позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов'язки, передбачені ст. 76 КК. Стягнуто з засудженого на користь цивільного позивача ОСОБА_2 51 003 грн. Апеляційний суд Вінницької області ухвалою від 25 лютого 2014 року залишив вирок без зміни. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 4 грудня 2014 року залишила судові рішення без зміни.

У поданій 25 листопада 2015 року заяві засуджений просить скасувати вказану вище ухвалу касаційного суду в частині вирішення цивільного позову і направити справу в цій частині на новий касаційний розгляд. Підставою для перегляду називає неоднакове застосування одних і тих самих норм кримінального закону щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень, проте скаржиться на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм закону про цивільну відповідальність та порушення вимог (неправильне тлумачення) Цивільного кодексу України (ст.ст. 1192, 1194), Цивільного процесуального кодексу України (ст. 33) та ст. 128 КПК. Посилаючись на положення ст. 62 КПК та роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова від 01.03.2013 № 4), заявник стверджує про неналежність цивільного відповідача у його справі і, як наслідок, подвійне відшкодування шкоди цивільному позивачеві, якого теж безпідставно визнано таким, оскільки він не є потерпілим у справі. Також заявник стверджує про неправильне обчислення судом стягнутої суми відшкодування.

У якості прикладу неоднакової судової практики заявник додає копію ухвали касаційного суду від 7 жовтня 2015 року про задоволення касаційної скарги засудженого за ч. 1 ст. 286 КК, скасування судових рішень у частині вирішення цивільного позову і призначення нового розгляду справи в цій частині в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Таке рішення касаційний суд мотивував тим, що суд першої інстанції залишив без реагування клопотання підсудного про заміну цивільного відповідача на належного, що свідчить про порушення вимог ст. 33 ЦПК та ч. 1 ст. 1194 ЦК, а також тим, що місцевий суд не мотивував свого рішення про визначення розміру відшкодування моральної шкоди та не розрахував і не обґрунтував розміру відшкодування матеріальної шкоди, а суд апеляційної інстанції не спростував доводів апеляції засудженого.

До заяви також додано дві її копії, належним чином завірені копії рішень суду першої й апеляційної інстанцій, примірник ухвали касаційного суду та їх фотокопії.

Згідно з ч. 2 ст. 450 КПК, суддя-доповідач перевіряє відповідність отриманої ним заяви вимогам КПК, і в разі, якщо заяву подано без додержання вимог ст.ст. 448 і 449 КПК, - письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого той зобов'язаний їх усунути.

Усупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 448 КПК, в заяві не зазначено обґрунтування названої підстави для перегляду оскарженого судового рішення (що передбачена п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК), яке має містити посилання на конкретну норму права та порівняння оспорюваних висновків касаційного суду з правильними, на думку заявника, висновками касаційного суду в іншій справі, де ухвалено відмінне за змістом судове рішення. Також, усупереч положенням ст. 449 КПК, додане заявником рішення касаційного суду в іншій справі не підтверджує названу ним підставу для перегляду справи, оскільки не містить висновку про застосування тієї чи іншої норми закону про кримінальну відповідальність. Крім того, текст судового рішення, що надається для порівняння, має бути отримано з Єдиного державного реєстру судових рішень або з офіційної публікації (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року).

Подання заяви без додержання вимог ст. 448 і 449 КПК перешкоджає вирішенню питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. 450 КПК України,

у х в а л и в:

повідомити засудженого ОСОБА_1 про недоліки заяви і надати йому строк для їх усунення до 4 січня 2016 року.

Якщо недоліки заяви буде усунуто в установлений строк, вона буде вважатися поданою у день її первинного подання до Верховного Суду України. У разі, якщо заявник не усуне недоліки заяви протягом установленого строку, заяву буде повернуто заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3