АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2652/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 вересня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва Головної військової прокуратури ОСОБА_12 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 листопада 2015 року включно, без визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Брест Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, не одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Також слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, мотивувавши своє рішення стосовно необхідності не визначати підозрюваному розміру застави при застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких вони, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просять її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі вказує на свою невинність у злочинах, за якими йому повідомлено про підозру, а захисник ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі звертає увагу на наступне.

Так, адвокат вказує, що повідомлення про підозру стосується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його підзахисний ОСОБА_9 і народився він 01 листопада 1995 року. Також захисник стверджує, що під час розгляду клопотання перекладач, якого було запрошено, недобросовісно виконувала свій обов`язок, тобто здійснювала неточний переклад підозрюваному того, що оголошувалося учасниками процесу.

Далі в апеляційній скарзі захисник зазначає, що ОСОБА_9 фізично не міг вчиняти інкримінованих йому злочинів з огляду на те, що 18 січня 2015 року останній був поранений та в період з березня 2015 року і до кінця квітня 2015 року знаходився на лікуванні у госпіталях та лікарнях, зокрема, в лікарні Мечнікова та в госпіталі МВС у місті Дніпропетровську. Крім того, апелянт стверджує, що в протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками міститься фотографія не ОСОБА_9 , а іншої особи. Таким чином, автор апеляції вважає, що підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України, є необґрунтованою. При цьому захисник вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а прокурором та слідчим не було наведено наявність ризиків для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також захисник наголошує, що ОСОБА_9 раніше не судимий і на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 ще раз звертає увагу на стан здоров`я ОСОБА_9 , який той мав навесні 2015 року, та, крім надання його підзахисному можливості отримати в перекладі на російську мову текст оскаржуваної ухвали і часу для підготовки та подання апеляційної скарги, що судом апеляційної інстанції було задоволено, просить застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника і підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підозрюваного і його захисника не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000711 від 31 березня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України, а саме за фактами створення міліціонерами батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Торнадо» ГУМВС у Луганській області злочинної організації з метою вчинення тяжких злочинів та вчинення у період з 13 березня по 02 квітня 2015 року злочинною організацією тяжких злочинів. Зокрема, органи досудового розслідування вважають встановленим, що у вказаний період була створена ОСОБА_13 злочинна організація, до складу якої увійшли ОСОБА_14 „ ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а також ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , особа на прізвисько « ОСОБА_21 », котрі неофіційно перебувають у складі роти, інші невстановлені слідством особи, які вчинили перевищення влади, викрадення 10 людей, з яких встановлено особи ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , а також катування вказаних осіб.
16 травня 2015 року щодо ОСОБА_9 було складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.
Того ж числа начальнику ГУМВС України у Луганській області було доручено вручити письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні вказаних злочинів.
Оскільки місце перебування підозрюваного ОСОБА_9 не було відомо, Головною військовою прокуратурою 17 травня 2015 року ОСОБА_9 було оголошено в розшук.
18 травня 2015 року слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва Головної військової прокуратури ОСОБА_12 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотаннями про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2015 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Постановою заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора України ОСОБА_28 від 10 серпня 2015 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 16 листопада 2015 року.
09 вересня 2015 року о 20 год. 24 хв. ОСОБА_9 було затримано на підставі вищезгаданої ухвали слідчого судді.
10 вересня 2015 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва Головної військової прокуратури ОСОБА_12 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянтів, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та в доданих до нього матеріалах. Такими даними є протоколи допитів потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_29 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , свідка ОСОБА_30 та інших, в яких допитувані особи детально пояснили, де, коли і за яких обставин міліціонери батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Торнадо» ГУМВС України у Луганській області, серед яких був і ОСОБА_9 , викрадали потерпілих та глумилися над ними, катували їх, застосовуючи щодо них фізичне та психічне насильство.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що доводи підозрюваного та його захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри є безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, та на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, в яких підозрюється ОСОБА_9 . Зокрема, такими ризиками є те, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Таким чином, доводи підозрюваного і захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається, а ті недоліки досудового розслідування і розгляду клопотання слідчого, на які звернута увага в апеляційній скарзі захисника, не впливають на зміст тих даних, які стосуються обґрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри і застосованого щодо нього запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва Головної військової прокуратури ОСОБА_12 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 листопада 2015 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_9 і його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_31 Глиняний ОСОБА_32 Масенко