Справа № 1-281|2010 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2010 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Федорової Л.П.

при секретарі Грицюк І.В.

за участю прокурора Бірука П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця м.Тернопіль, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, військовозобов»язаного, розлученого, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, судимого 7.12.2005 р.Дубенським міськрайонним судом по ст..309 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинувачується по ст. 190 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

15 червня 2010 року біля 15 год. ОСОБА_1 перебуваючи на території господарства ОСОБА_2 в с.Рачин вул..Стуса 35 Дубенського району, побачив у ОСОБА_3 мобільний телефон і вирішив незаконно ним заволодіти. Він звернувся до ОСОБА_3 з проханням надати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. ОСОБА_3 добровільно передав свій телефон «Нокія 1208» ОСОБА_1, а останній повторно шляхом обману, незаконно заволодів мобільним телефоном вартістю 246 грн. 50 коп. ОСОБА_3 було завдано матеріальної шкоди на суму 246 грн. 50 коп.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєному визнав, дав показання, що 15.06.2010 р. він поїхав в с.Рачин до своєї знайомої ОСОБА_2 З ОСОБА_2 вони розпивали спиртні напої, в будинок ОСОБА_2 зайшов невідомий йому чоловік. ОСОБА_2 запросила його випити з ним спиртного. В ОСОБА_3 був мобільний телефон, і він вирішив його викрасти. Для цього він під приводом кудись зателефонувати, попросив у ОСОБА_3 мобільний телефон, і вийшов на вулицю, наміру повертати телефон він не мав. І коли ОСОБА_3 запитав його за телефон, він йому сказав, що телефон загубив. В скоєному розкаявся.

У відповідності до ст. 299 КПК України за пропозицією підсудного, суд визнав недоцільним дослідження доказів у повному обсязі. При цьому суд переконався, що підсудний не заперечує проти дослідження доказів добровільно, підстав для сумніву у добровільності та істинності його позицій немає.

ОСОБА_1 роз»яснено що у цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши зібрані і перевірені в суді докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що злочин мав місце, скоїв його підсудний, дії якого вірно кваліфіковано по ст. 190 ч. 2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винного, який в скоєному розкаявся, по місцю проживання характеризується позитивно, активно сприяв розкриттю злочину, і вважає, що його виправлення і перевиховання можливе шляхом застосування обмеження волі.

Керуючись: ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним по ст. 190 ч.2 КК України і обрати покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі в кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до приведення вироку до виконання залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Нокія1208», гарантійний талон - залишити в користуванні ОСОБА_3

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з моменту проголошення через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

СУДДЯ