Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-38/10 Головуючий в 1-й Інстанції
категорія ст. 121 ч. 2 кк україни сіянко в.м.
Доповідач: сажинов В.в.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 р. січня місяця „12 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участі прокурора ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
засуджених: ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_7, апеляцією адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6, апеляцією зі змінами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та апеляцією засудженого ОСОБА_6 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 29 вересня 2009 року, -

встановила:

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше судимого,

- за ст. 121 ч. 2 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 10.02.2009 року, остаточно визначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з відбуванням покарання у кримінального виконавчій установі.

Засуджений утримується під вартою з 18 січня 2009 року.

Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання час перебування під вартою в періоди з 22.07.2003 року по 22.09.2003 року та з 30.04.2004 року по 17.06.2005 року.

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше не судимого,

- за ст. 121 ч. 2 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Засуджений утримується під вартою з 29 вересня 2009 року.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання час перебування під вартою в період з 09.04.2004 року по 18.04.2004 року.

Вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнані винними і засуджені за злочин, вчинений ним за таких обставин.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 01 квітня 2004 року приблизно о 19.00 годині знаходячись в с. Качкарівка Бериславського району Херсонської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на вулиці Мороза біля будинку № 9, в ході сварки, що виникла на грунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_9, умисно завдали кожний не менше як по 2 удари руками по голові ОСОБА_9, а після того як останній упав, нанесли не менше 2-х ударів кожний ногами по голові та тілу потерпілому ОСОБА_9, чим завдали йому тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент спричинення, в результаті чого наступила смерть потерпілого.

У своїй апеляції засуджений ОСОБА_7 посилається на те, що на досудовому слідстві працівники міліції застосувували до нього фізичне насильство з метою обмовити себе та ОСОБА_6 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9. В результаті застосування такого насильства, перебуваючи в ІТТ Бериславського РВ УМВС, він отримав гостру черепно-мозкову травму та частково втратив зір, у звязку з чим був госпіталізований до Херсонської клінічної лікарні. Окрім того зазначає, що злочину в якому його обвинувачують він не вчиняв, а винним у скоєні даного злочину визнав себе ОСОБА_6 У звязку з чим просить вирок суду щодо нього скасувати, постановити свій вирок, яким виправдати його за ч. 2 ст. 121 КК України, у звязку з відсутністю в його діях складу злочину та змінити йому запобіжний захід з взяття під варту на підписку про невиїзд.

У своїй апеляції адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 посилається на суворість призначеного її підзахисному покарання. При цьому вказує, що суд при визначенні міри покарання не врахував дані про особу засудженого ОСОБА_6, який зявився із зізнанням, щиро розкаявся, повністю визнав вину в скоєному злочині та задовільно характеризується. У звязку з чим просить вирок суду скасувати та постановити свій вирок.

У своїй апеляції зі змінами прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, посилається на неповноту судового слідства та істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону. При цьому зазначає, що судом залишилися недослідженими обставини, зясування яких має істотне значення для правильного вирішення справи. Так, в судовому засіданні були встановлені факти застосування до підсудного ОСОБА_7 недозволених методів ведення дізнання та досудового слідстіва з боку працівників міліції, в результаті яких він отримав черепно-мозкову травму, однак даний факт залишився поза увагою суду. Окрім того, при наявності у ОСОБА_7 гострої черепно-мозкової травми, судом не було призначено судово-психіатричну експертизу стосовно нього для визначення його стану здоровя, чим порушено його право на захист. У звязку з чим просить вирок суду від 29.09.2009 року у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

У своїй апеляції засуджений ОСОБА_6 посилається на односторонність та неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, невідповідність призначенного йому судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості. При цьому зазначає, що суд не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які пояснили в судовому засіданні, що обмовили його на досудовому слідстві внаслідок застосування до них психологічного впливу працівниками міліції. Окрім того, суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_12, який підтвердив в судовому засіданні факт побиття ОСОБА_13 потерпілого ОСОБА_9 У звязку з чим просить скасувати вирок суду, постановити свій вирок, яким помякшити йому покарання, застосувавши до нього положення ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляцію державного обвинувача зі змінами і вважав, що апеляції засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 підлягають задоволенню частково, пояснення засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які підтримали свої апеляції, адвоката ОСОБА_5, який підтримав апеляцію свого підзахисного, останнє слово засуджених, в якому вони просили скасувати вирок і повернути справу на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_6, адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, а апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.) 3 ч. 2 ст. 370 КПК України вирок в усякому разі належить скасувати, якщо порушено право обвинуваченого на захист.

Відповідно до п.) 2 ч. 1 ст. 45 КПК України участь захисника при провадженні дізнання, досудового слідства і в розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції є обов'язковою у справах про злочини осіб, які через свої фізичні або психічні вади не можуть самі реалізувати своє право на захист, - з моменту затримання особи чи пред'явлення їй обвинувачення або з моменту встановлення цих вад.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що засуджений ОСОБА_7, перебуваючи під вартою під час провадження досудового слідства отримав гостру черепно-мозкову травму, струс головного мозку, що підтверджується медичною карткою стаціонарного хворого та іншими медичними документами (а.с. 417-429).

За таких обставин суд мав би призначити судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану підсудного ОСОБА_7 та наявності або відсутності у нього психічних хвороб. Наявність у підсудного ОСОБА_7 гострої черепно-мозкової травми та часткова втрата зору являються психічною та фізичною вадами, і як наслідок є підставою для призначення йому захисника в порядку ст. 47 КПК України.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 в судовому засіданні свій захист здійснював самостійно, чим було істотно порушено його право на захист.

Окрім того, зі змісту апеляції засудженого ОСОБА_7 та долучених до неї матеріалів вбачається, що згадану черепно-мозкову травму він отримав під час провадження дізнання та досудового слідства від працівників Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області та був направлений для проходження судово-медичного дослідження до СМЕ Бериславської ТМО у квітні 2004 року (а.с. 418).

Між тим зазначений факт застосування до ОСОБА_7 фізичного насильства з боку працівників міліції Бериславського РВ УМВС судом не перевірявся, відповідне доручення органам прокуратури не направлялося та відповідне процесуальне рішення за наслідками дослідчої перевірки не приймалося.

За аналогічною заявою засудженого ОСОБА_6 в судовому засіданні про застосування до нього незаконних методів ведення дізнання та досудового слідства судом була винесена постанова, якою органу прокуратури доручена перевірка в порядку ст. 97 КПК України (а.с. 325, 326).

Однак, така перевірка прокуратурою фактично не здійснювалася, процесуальне рішення в порядку ст. 97 КПК України нею не приймалося, а обмежилося лише долученням до матеріалів кримінальної справи пояснення колишнього начальника Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_14

Між тим заява ОСОБА_6 про застосування до нього незаконних методів ведення дізнання та досудового слідства, відповідно до ст. 94 КПК України, є повідомленням про злочин і має бути розглянута та вирішена в порядку ст. 97 КПК України.

За таких обставин вирок суду не можна визнати законним і обгрунтованим, а тому він підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно попередивши підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, призначити відповідні перевірки, проведення яких доручити органам прокуратури, результати цих перевірок дослідити в судовому засіданні; вирішити питання про призначення ОСОБА_7 захисника в порядку ст. 47 КПК України та призначити стосовно нього судово-психіатричну експертизу, а після усунення зазначених недоліків, всебічно, повно й обєктивно дослідити обставини справи, дати належну оцінку зібраним і дослідженим доказам у їх сукупності, та винести відповідне рішення.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області, -

ухвалила:

Апеляцію зі змінами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити повністю.

Апеляцію засудженого ОСОБА_7, апеляцію адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 та апеляцію засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 29 вересня 2009 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити у вигляді взяття під варту.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді взяття під варту скасувати, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти звільнити негайно в залі суду, обравши йому запобіжний захід підписку про невиїзд.

Головуючий:

Судді: