Справа № 1-65/2010 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2010 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Янка Б.Я.;

при секретарі Корнуті Т.Б.;

з участю прокурора Блистів О.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого ,

за ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 05.03.2010 року близько 12 год. 00 хв. на сільській дорозі у с. Хащованя Сколівського району Львівської області на ґрунті особистих неприязних стосунків почав виражатись нецензурними словами до ОСОБА_2, після чого схопив деревяну латку і умисно наніс останньому два-три удари по руках, тягав за волосся. В результаті таких дій ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав і пояснив, що ввечері 05.03.2010 року він на сільській дорозі біля будинку у с. Хащованя Сколівського району зустрів потерпілого ОСОБА_2. Між ними виник конфлікт, під час якого потерпілий наносив йому удари мітлою по обличчі, а він у відповідь взяв латку і вдарив потерпілого два- три рази по тілу.

Вина підсудного ОСОБА_1 також знайшла своє підтвердження в ході судового засідання і підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що вказаного дня на сільській дорозі біля їхнього житлового будинку у с. Хащованя Сколівського району між ним та підсудним ОСОБА_1 на підставі неприязних відносин, які вже давно тривають, виникла сварка, під час якої останній наніс йому декілька ударів латкою по ліктях рук. Під час сварки підсудний нецензурно виражався в його сторону. Що стосується нанесення ударів мітлою, то такі він не вчиняв, а лише у відповідь відганяв підсудного мітлою від себе, так як той нецензурно виражався.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ввечері 05.03.2010 року він знаходилася неподалік житлового будинку потерпілого ОСОБА_2 у с. Хащованя Сколівського району. В цей час він почув крики, які лунали на сільській дорозі. Підбігши на місце, він побачив, як гр. ОСОБА_4 розтягував підсудного і потерпілого під час конфлікту. Також він бачив, як підсудний ОСОБА_1 вдарив декілька раз потерпілого ОСОБА_2 деревяною латкою по руках.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ввечері 05.03.2010 року він, знаходячись у житловому будинку у с. Хащованя Сколівського району, почув крики, що лунали на сільській дорозі. Вийшовши на місце, він побачив, що між підсудними та потерпілим відбувається сварка. Під час сварки потерпілий ОСОБА_2 відганяв підсудного ОСОБА_1 від себе мітлою, а останній, в свою чергу, вдарив деревяною латкою ОСОБА_2 декілька разів по тілу. Тоді він розтягнув підсудного та потерпілого і бійка припинилася.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_1 стверджується наступними письмовими доказами по справі:

-Протоколом огляду місця події та схемою до нього від 07.03.2010 року (а. с. 11-12);

-Актом судово-медичного дослідження № 28 від 05.03.2010 року, з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_2 виявлено синці та садна на тілі, які утворилися від дії тупих предметів можливо 05.03.2010 року і є легкими тілесними ушкодженнями (а. с. 7).

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 1 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, оскільки такі дії не були спрямовані на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, не супроводжувалися особливим цинізмом чи зухвалістю, а умисел у підсудного ОСОБА_1 був спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, який був викликаний тривалими особистими неприязними стосунками.

Обтяжуючих вину підсудного ОСОБА_1 обставин у вчиненні злочину, передбачених ст. 67 КК України суд не вбачає.

При визначенні міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу підсудного, який негативно характеризується за місцем проживання (а. с. 18), ніде не працює.

З урахуванням наведених обставин суд вважає за необхідне при визначенні міри покарання підсудному ОСОБА_1 обмежитись межами санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Речовий доказ: деревяну латку - знищити.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 125 КК України до сплати штрафу в дохід держави у розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн..

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку у законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ: деревяну латку - знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою.

Суддя Б.Я. Янко