АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єд. унікальний № 310/12396/13-к

№ пров. 11-сс/ 778/576/13 Головуючий в 1-й інст.- Пшеничний І.А.

Категорія - ст. 173 КПК Доповідач в 2-й інст. - Незола І.М.

18 листопада 2013 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді Незоли І.М.,

суддів - Старовойт І.П., Озарянської Л.О.,

при секретарі - Бойко О.О.

за участю прокурора - Данилова А.В.,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому заседанні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року, якою

задоволено клопотання старшого слідчого СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області Никитенко Н.Г. про арешт майна.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 130 6 від 22.10.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого за попередньою кваліфікацією ч.2 ст. 190; ч. 1, 4 ст. 358 КК України, щодо невстановленої особи, яка підробила від імені ОСОБА_4 підпис на довіреності від 10.08.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом міського нотаріального округу Дніпропетровської області Устіновою Т.Г. та зареєстрованою у реєстрі за № 991, на право продажу належної ОСОБА_4 квартири по АДРЕСА_1, на підставі якої за договором купівлі-продажу від 20.09.2013 року вказана квартира була продана гр. ОСОБА_2, за якою 29.10.2013 року зареєстровано право власності на дану квартиру.

Як вказано в судовій ухвалі, 30 жовтня 2013 року старший слідчий СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізької області Никитенко Н.Г. звернувся до суду з клопотанням відповідно до ст.ст. 170-173 КПК України про накладення арешту на вказану квартиру, яка є предметом кримінального правопорушення, з метою позбавлення осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, можливості її відчуження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року клопотання задоволено, накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1, право приватної власності на яку на даний час зареєстровано за гр. ОСОБА_2, з метою забезпечення її можливої конфіскації або цивільного позову.

В своїй апеляції ОСОБА_2, яка є власником квартири, підданої арешту, просить скасувати вказану ухвалу, як незаконну, посилаючись на відсутність в матеріалах кримінального провадження, порушеного за заявою ОСОБА_4, жодних доказів її причетності до злочину, за ознаками якого проводиться досудове розслідування, вона не підпадає під вичерпний перелік осіб, на майно яких може бути накладений арешт, визначений ст. 170 КПК України, з огляду на те, що жодна з статей КК України, за ознаками яких порушено кримінальне провадження, не передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, до неї цивільного позову в кримінальному провадженні не заявлено і вважає, що за змістом ч.1 ст. 128 КПК Україні це взагалі неможливо, в ухвалі слідчого судді не наведено, які саме докази вказують на вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, судовим рішенням порушені її права власника, захист яких гарантується ст. 41 Конституції України, тому просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Заслухавши доповідь судді по справі, думку прокурора, який вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, перевіривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляція не підлягає задоволенню за таких підстав.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка на даний час належить на праві особистої власності ОСОБА_2, слідчий суддя виходив з того, що вказана квартира придбана нею на підставі підробленої від імені попередньої власниці довіренності, тобто, шляхом шахрайства, і відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт може бути накладений не тільки на майно, що перебуває у підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, що вчинила суспільно небезпечне діяння, але і в інших фізичних або юридичних осіб, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Тобто, за змістом вказаної норми КПК, доказів причетності такої фізичної особи, у якої перебуває таке майно, до вчиненого кримінального правопорушення закон не потребує.

Крім того, виходячи з характеру вчиненого кримінального правопорушення, за ознаками якого відкрите кримінальне провадження, вищевказана квартира може бути визнана речовим доказом в цьому провадженні, доля якого може бути вирішена за вироком суду, винесеного за наслідками судового розгляду даного кримінального провадження, шляхом її повернення попередньому власнику, яким є ОСОБА_4

Слід також враховувати, що досудове розслідування за даним фактом тільки розпочато і причетність тих чи інших осіб до вчинення даного злочину, в тому числі ОСОБА_2, ще перевіряється.

За таких обставин ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону і матеріалам справи, тому підстав для її скасування судова колегія не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 405, 407, 422 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, - без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

судді: