ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ждановка Донецької області, українця, гр-на України, з середньою освітою, не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований: АДРЕСА_1 , тимчасово проживав в м. Києві за адресою: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_3 , судимий: 05 квітня 2012 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 187 КК України на сім років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

сторони провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 , інші учасники потерпіла ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
12 липня 2015 року приблизно о 14 год 25 хв ОСОБА_6 , маючи судимість за крадіжку та розбій і перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Гната Юри» по вул. Гната Юри в м. Києві, побачивши раніше незнайому громадянку ОСОБА_9 , на шиї якої були золоті прикраси, вирішив з метою власного збагачення повторно здійснити відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_10 . Реалізуючи відразу свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 і, застосовуючи до неї насильство, яке не є небезпечним для її життя і здоров`я, а саме схопивши останню лівою рукою за шию, ривком зірвав з неї золотий ланцюжок вартістю 5 700 грн із золотими хрестиком вартістю 2 250 грн та ладанкою із зображенням Божої матері вартістю 886 грн, а всього у такій спосіб відкрито і протиправно заволодів майном потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 8 836 грн і зник з місця вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся виявив жаль з приводу вчиненого, вибачився перед потерпілою і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 12 липня 2015 року приблизно о 14 год 25 хв, маючи судимість за крадіжку та розбій і перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Гната Юри» по вул. Гната Юри в м. Києві, побачивши раніше незнайому ОСОБА_9 , на шиї якої були золоті прикраси, вирішив з метою власного збагачення повторно здійснити відкрите викрадення належні їй прикраси. З цією метою він підійшов до ОСОБА_9 і, застосовуючи до неї насильство, яке не є небезпечним для її життя і здоров`я, а саме схопивши останню лівою рукою за шию, ривком зірвав з неї золотий ланцюжок із золотими хрестиком та ладанкою із зображенням Божої матері, загальну вартість яких на суму 8 836 грн не оспорював. Заволодівши цими прикрасами у такій спосіб, зник з місця вчинення злочину. У подальшому, як уточнив обвинувачений, вказана золота ладанка була повернута потерпілій.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, а також підстави та розмір цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином на загальну суму 7 950 грн, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, підстави та розмір вказаного цивільного позову, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин, а також щодо підстав та розміру цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином на загальну суму 7 950 грн, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 12 липня 2015 року приблизно о 14 год 30 хв умисно повторно відкрито зі застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , викрав належне останній майно на загальну суму 8 836 грн, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений у добровільному порядку відшкодував заподіяну злочином шкоду потерпілій у повному обсязі, а тому заявлений останньою цивільний позов задоволенню не підлягає з цих підстав.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу винного, який вчинив злочин, будучи судимим, натомість, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , суд визнає щире каяття, повне і добровільне відшкодування завданої злочином шкоди та активне сприяння слідству, а також і те, що потерпіла примирилася з ним і просила його суворо не карати та не позбавляти волі реально, суд приймає до уваги і фактичний статус обвинуваченого, який тимчасово переселений з території України, яка не контролюється державою, має намір працевлаштуватися. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_12 злочину та перелічені дані про його особу, строк перебування останнього під вартою, суд вважає за можливе його виправлення в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак, призначивши йому наближене до максимального покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, знаходить можливим звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і в даному конкретному випадку як виняток достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Враховуючи обраний судом вид покарання, суд, вважає за необхідне в порядку ч. 1 ст. 377 КПК України звільнити обвинуваченого з-під варти в залі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 177179, 194, 366, 368, 371, 373-377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

У строк відбування покарання ОСОБА_11 зарахувати період з 12 липня 2015 року по 05 листопада 2012 року включно з урахуванням строку його затримання та перебування під вартою в межах даного провадження.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої злочином, на в розмірі 7 950 грн залишити без задоволення.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ скасувати. Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази особисті речі потерпілої ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили використовувати за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з дня отримання вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_13