Справа №642/247/16-к
Провадження №1-кп/642/178/16
В И Р О К

Іменем України

27.01.2016 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, гр. України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше судимого: - 03.10.1988 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 206, ч. 3 ст. 206, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 12.04.1994 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ч. 2 ст. 82, ч. 2 ст. 141, ст. 42, ст. 43 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією 1/2 частини майна; - 03.02.2000 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України до 2 років позбавлення волі; - 20.02.2001 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 196-1 КК України до 1 року позбавлення волі; - 02.04.2004 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, строк обчислювати з 04.02.2004 року, - 06.08.2015 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України до 3-х місяців арешту, 06.11.2015 року звільнений по відбуттю строку призначеного покарання, не маючого постійного місця проживання,
у скоєнні злочину передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше неодноразово засуджений за скоєння кримінальних правопорушень проти власності, знову скоїв корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_4 , знаходячись 09.01.2016 року близько 18 години 45 хв. у приміщенні магазину торгівельної мережі ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти 180», що розташований за адресою м. Харків майдан Привокзальний буд. 2, маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв зі стелажу у торговельному залі одну банку ікри лососевої ТМ «Парамушир» об`ємом 120 грам у жерстяній тарі, вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №146 від 13.01.2016 року - 78 грн. 30 коп., дві банки ікри лососевої ТМ «Рибний день» об`ємом 130 грам у жерстяній тарі кожна, загальною вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №146 від 13.01.2016 року - 144 грн. 90 коп., одну упаковку чаю чорного ТМ «Dilmax» об`ємом 100 грам, вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №146 від 13.01.2016 року -78 грн. 30 коп., які належать ТОВ «АТБ-Маркет», та намагався вийти з магазину, навмисно не сплативши за зазначений товар.

Проте, ОСОБА_4 не довів до кінця свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з причин, що не залежали від його волі, оскільки, пройшовши з викраденим майном через касову зону та не сплативши його вартість, останній був затриманий працівником охорони крамниці, у зв`язку з чим не зміг розпорядитися викраденим майном на свій розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, підтвердив в судовому засіданні встановлені судом обставини вчинення злочину, щиро розкаявся у вчиненому і суду пояснив, що він 09.01.2016 року у вечорі прийшов у магазин «АТБ-Маркет», який розташований на вокзалі, де таємно, шляхом вільного доступу, викрав три банки ікри лососевої у жерстяній тарі, та упаковку чаю чорного, і намагався вийти з магазину, не сплативши за зазначений товар, але пройшовши касову зону та не оплативши товар, його було затримано працівниками охорони «АТБ Маркет». Зазначені речі у нього були вилучені. У скоєному злочині він щиро розкаюється, і просить його суворо не карати.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні, крім пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та огляду документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд переконався, що ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не заперечують проти не дослідження інших доказів добровільно, підстав для сумніву в добровільності та істинності їх позиції немає. Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вислухавши пояснення обвинуваченого, проаналізувавши обставини справи і оцінивши зібрані докази в їхні сукупності, дійшов до висновку, що зазначений злочин мав місце і його скоїв ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України кваліфіковані правильно, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд у відповідності зі ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, який не має постійного місця проживання, який характеризується задовільно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає повне визнання ОСОБА_4 своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Згідно ч.3 ст.12 КК України злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

За сукупності обставин вчиненого злочину, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства. Суд визнає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів призначити йому покарання у вигляді арешту в межах санкції статті Особливої частини КК України.

Визнавши ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України, суд на підставі ст. 118 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №146 від 13.01.2016 року в сумі 245 грн. 52 коп. на користь держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та взяття його під варту.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №146 від 13.01.2016 року в сумі 245 грн. 52 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Вирок суду може бути оскаржений в Апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1