Справа № 159/5288/15-к
Провадження № 1-кп/159/276/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 29 жовтня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001090 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ковеля Волинської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 03.11.2014 року Рожищенським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на один рік. 29.12.2014 року Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Волинської області вирок змінено та засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України остаточно до одного року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від призначеного судом покарання з випробуванням строком на один рік. 17.09.2015 року ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання, призначеного за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України в місця позбавлення волі;
- 23.09.2015 року вироком Ковельського міськрайонного суду за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України засуджено до одного року та шести місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 18 серпня 2015 року, близько 16.00 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_5 , під приводом здати до ремонтної майстерні ноутбук марки «ASUS K50-IJ-SX455D» серійний номер A5N0AS53410222D вартістю 3000 гривень, заволодів вказаної річчю разом з сумкою для неї вартістю 50 гривень, однак будь-яких дій з метою здати вказаний ноутбук до ремонтної майстерні наміру вчинити не мав та не вчинив, чим потерпілій ОСОБА_5 завдав майнової шкоди на загальну суму 3050 гривень.
Своїми умисними діями, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненими повторно, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.
Окрім цього він, повторно, 28 серпня 2015 року, близько 20.30 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля супермаркету «Наш Край Експрес», що в м. Ковелі по вул. Ватутіна, 59а, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 , залишив незачиненим свій службовий кабінет, розміщений на другому поверсі вказаного супермаркету та достовірно знаючи, що в ньому знаходяться грошові кошти, з корисливих спонукань, проник до вказаного службового кабінету, звідки таємно викрав гроші в сумі 2000 гривень, чим потерпілому ОСОБА_6 завдав майнової шкоди на вказану суму.
Своїми умисними діями, що виразились у таємному викрадені чужого майна, вчиненим повторно та поєднаним з проникненням до приміщення, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав та показав, що дійсно 18 серпня 2015 року перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає в АДРЕСА_4 та для ігор використовували ноутбук марки «Асус», що належить ОСОБА_7 . В ході використання ноутбука ОСОБА_7 повідомив, про можливу несправність його, так як він швидко нагрівається. Тоді він у відповідь сказав, що має знайомого майстра, який за невисоку ціну може усунути несправність. Через деякий час до них підійшла матір ОСОБА_8 і в розмові з нею він запропонував відремонтувати ноутбук, на що остання погодилась та передала йому ноутбук із сумкою до нього. Ствердив, що наміру проводити ремонт ноутбука він не мав як і не має знайомих майстрів по ремонту цієї техніки, а ноутбук вирішив здати в ломбард та отримати відповідні кошти. В цей же день в зв`язку з відсутністю паспорта він здав ноутбук в ломбард «Скарбниця», що знаходиться в м. Ковелі по вул. Сагайдачного, попросивши свого знайомого ОСОБА_9 , який мав паспорт громадянина України. Отримані кошти в сумі 1500 грн. витратив на свої потреби.
28 серпня 2015 року він, разом з ОСОБА_10 пішли на роботу до свого знайомого ОСОБА_11 , який працює завідуючим складом приватного підприємства «Фреш Торг», що в м. Ковелі, з яким в його кабінеті переглядали фільми на ноутбуці та розпивали алкогольне пиво. Перебуваючи в кабінеті бачив в ньому грошові кошти. Коли вони в черговий раз вийшли на вулицю покурити то до них підійшов знайомий ОСОБА_12 з яким останній розмовляв. Тоді він повідомив останніх, що на деякий час відлучиться по своїх природніх потребах та залишив їх. Піднявшись на другий поверх приміщення, зайшов у відкритий кабінет ОСОБА_6 та викрав з робочого столу потерпілого 1500 грн. купюрами по 50 грн. Тоді підійшов до ОСОБА_6 і залишивши його, пішов додому. Викрадені таким чином гроші витратив на власні потреби.
Не заперечував, що в кабінет ОСОБА_6 у його відсутності зайшов без його згоди та викрав з нього гроші.
В скоєному щиро розкаюється.
Показання обвинуваченого підтверджено в судовому засіданні і показаннями потерпілих.
Так, потерпіла ОСОБА_5 ствердила, що в квітні 2015 року за власні кошти придбала для користування ноутбук марки «Asus» за 3000 грн., а також сумку до нього вартістю 50 грн. Придбаним ноутбуком користувались її сини і зокрема ОСОБА_7 , який до отримання інвалідності працював та був знайомим з обвинуваченим ОСОБА_13 .
18 серпня 2015 року, біля 14 години, коли вона повернулась з роботи додому то побачила в квартирі обвинуваченого. Тоді ж у розмові дізналась, що ноутбук потребує ремонту і його може відремонтувати брат ОСОБА_14 , на що вона погодилась, оскільки останній запевнив її, що наступного дня відремонтований ноутбук буде їм повернуто. Забравши ноутбук обвинувачений його не повернув на неодноразові вимоги, а тому вона була змушена звернутись в органи міліції.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердив, що працює на посаді завідувача складу приватного підприємтсва «Фреш Торг». Його робочий кабінет розміщений на другому поверсі будівлі, що знаходиться в м. Ковелі по вул. Ватутіна, 59А де на першому поверсі знаходиться супермаркет «Наш Край Експрес».
28 серпня 2015 року, біля 17 години, коли він перебував на своєму робочому місці, то до нього зайшли його знайомі. Голомис ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з якими він переглядав фільми на ноутбуці та розпивали алкогольне пиво та час від часу виходили на подвір`я курити. Отриману заробітну плату в сумі 2000 грн. купюрами по 50 грн. він поклав на робочий стіл і це бачили його знайомі. Ствердив, що в черговий раз, коли вони вийшли на подвір`я, то до них підійшов його знайомий, з яким він деякий час розмовляв. В цей час обвинувачений пішов до супермаркету, а через деякий час пішов в невідомому напрямку. Коли він закінчив розмову зі своїм знайомим, зайшов до кабінету, то виявив крадіжку 2000 грн. купюрами по 50 грн. і тоді ж зрозумів, що крадіжку скоїв обвинувачений.
Потерпілий ствердив, що ніяких речей ОСОБА_4 в його кабінеті не залишав і скориставшись його відсутністю та тим, що кабінет не був зачинений скоїв крадіжку чужого майна.
Потерпілий ствердив категорично, що обвинуваченим було викрадено не 1500 грн, як стверджує останній, а 2000 грн. Цю суму він добре пам`ятає, так як в цей день отримав заробітну плату.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає доведеним викрадення коштів в сумі 2000 грн.
На підставі викладеного, допитавши обвинуваченого та потерпілих і дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про вірність кваліфікації дій обвинуаченого за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
При цьому суд виключає із обвинувачення таку кваліфікаційну ознаку злочину, передбачену ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману як зайву, оскільки таке заволодіння сталось в результаті зловживання довірою, як різновидом обману, оскільки обвинувачений отримав майно потерпілої під умовою виконання певного зобов`язання (ремонт) і в момент одержання цього майна мав мету його привласнити.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України та п. 3 ПП ВРСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких, призначаючи покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину має виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить фактичне визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні вказаних злочинів та його каяття, а до обтяжуючих вчинення кримінального правопорушення (злочину) в стані алкогольного сп`яніння.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та повторно скоїв аналогічні злочини, суд вважає за необхідне та можливе призначити останньому покарання в межах санкції законів за якими він притягується до відповідальності. Суд при цьому враховує його вік, стан здоров`я, майновий стан та ставлення до скоєного.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
За вироком Ковельського міськрайонного суду від 23.09.2015 року обвинуваченого засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до одного року і шести місяців позбавлення волі, а тому остаточне покарання підлягає обранню із врахуванням даного вироку.
На переконання суду саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Початок відбування покарання слід рахувати з 11.09.2015 року, тобто з моменту затримання обвинуваченого за злочини по даному вироку, враховуючи, що останній не відбував покарання за вироком суду від 23.09.2015 року.
На підставі викладеного та керуючись ст ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбаченизх ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і обрати покарання у виді:
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбування три роки позбавлення волі.
В силу ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.09.2015 року визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Початок відбування покарання рахувати з 11.09.2015 року.
Запобіжний захід на час вступу вироку в законну силу залишити попередній утримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим протягом вказаного терміну з дня отримання копії вироку.
Головуючий:ОСОБА_1