Номер провадження: 11-сс/785/1696/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.11.2015 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
та підозрюваної ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2015 року, якою стосовно
ОСОБА_8 , яка: народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ічні Чернігівської області, є громадянкою України, має вищу освіту, раніше не судима, проживає по АДРЕСА_1 ,

якій оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 365400 грн.,
встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 .
Мотивуючи застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, посилаючись на вимоги ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, його тяжкість, наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків.
Слідчий суддя врахував також те, що під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), для переконання у тому, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Окрім того, слідчий суддя визнав можливим застосування застави у розмірі 365400 грн.
Прокурор у апеляційній скарзі зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою в частині визначення розміру застави.
На його думку, слідчий суддя не врахував, що злочин, вчинений ОСОБА_8 викликав суспільний резонанс, а керівництвом держави посилено заходи боротьби з корупцією в органах державної влади та місцевого самоврядування.
До того ж, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, тому застава може бути вищою за максимальний розмір, встановлений законом.
Посилаючись на це, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, винести нову хвалу, якою обрати стосовно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 2000000 грн.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції з`ясувалося, що прокурором пропущений строк на подачу апеляційної скарги, у зв`язку з чим, прокурор заявив клопотання про його поновлення, посилаючись на наступне.
Прокурор ОСОБА_9 , який приймав участь у суді першої інстанції, на час строку апеляційного оскарження знаходився у відрядженні в Генеральній прокуратурі України, а він особисто, помилково виходив з того, що строк на подачу апеляційної скарги - сім днів.
Захисник та підозрювана заперечували проти клопотання прокурора, але суд апеляційної інстанції, виходячи з того, що апеляційний розгляд фактично розпочався, вважає за доцільне поновити прокурору строк на подачу апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваної, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає за наступних обставин.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.
Так, з наявних матеріалів справи випливає, що на даній стадії досудового слідства ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а, з урахуванням тяжкості покарання, яке їй може бути призначене у разі доведення вини (від п`яти до десяти років позбавлення волі), слідчий суддя визначив заставу у розмірі, який перевищує розмір, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, тому доводи апеляційної скарги прокурора, у цій частині, є необґрунтованими і безпідставними.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваної, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і правильно визначив розмір застави.
Суд апеляційної інстанції, не погоджуючись з доводом прокурора у цій частині, з урахуванням усіх обставин справи та особи підозрюваної, вважає адекватним розмір застави, визначений слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176, 178, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Одеської області,
ухвалив:
Поновити прокурору ОСОБА_6 строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2015 року.

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2015 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 365400 грн., - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4