Решетилівський районний суд Полтавської області
Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого-судд- Беркути Л.Г.
при секретарі - Захарченко Л.Я.
з участю прокурорів- Шапошник С.А. і ОСОБА_1
та адвоката - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Решетилівка справу про обвинувачення
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, -
в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю і суду показав, що 18 листопада 2008 року, близько 22 години, він разом з потерпілими та батьком на автомобілі Мерседес-Бенц-Спринтер, належного батькові, їхали з м. Городня Чернігівської області у м. Харків на ринок «Барабашово» скупитися і рухаючись по автодорозі Київ-Харків близько 3 години 20 хвилин 19 листопада 2008 року, проїхавши близько 350 км він від втоми закрив очі на мить, а коли відкрив, то побачив вже перед собою вантажний автомобіль, який рухався попереду його автомобіля в попутному напрямку, він вліво повернув кермо автомобіля, щоб об»їхати вантажний автомобіль, але не встиг і відбувся удар правою передньою стороною його автомобіля в задню ліву сторону причепа вантажного автомобіля. Після зіткнення була викликана швидка допомога та працівники ДАІ, всіх пасажирів, які були в салоні його автомобіля забрали в Решетилівську ЦРЛ.
Крім визнання вини підсудним ОСОБА_3, його вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди доведена такими доказами, дослідженими в судовому засіданні:
-показами потерпілого ОСОБА_13, підтвердившого, що 18 листопада 2008 року, близько 22 години вони виїхали на автомобілі Мерседес-Бенц-Спринтер в м. Харків на ринок «Барабашово» скупитися, з м. Городня за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_4, а в м. Чернігів за кермо сів його син ОСОБА_3, по шляху руху до міста скоєння ДТП, вони один раз хвилин на 10 зупинились, потім в салоні автомобіля заснув, внаслідок ДТП отримав тілесні пошкодження, обставин ДТП не пам»ятає, бо спав;
-аналогічними показами потерпілих ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8,(а.с. 43), ОСОБА_10 (а.с. 55); ОСОБА_9 (а.с. 59); ОСОБА_7 (а.с.69) і ОСОБА_14І.( а.с.75);
-показами свідка ОСОБА_6, підтвердившого, що 18 листопада 2008 року, близько 18 години, він виїхав на автомобілі НОМЕР_5 з митниці в м. Києві і їхав в м. Харків для розвантаження вантажу з контейнера, рухаючись відчув удар в задню частину напівпричепа, після чого відразу зупинив автомобіль і вийшов подивитися, що сталося та побачив позаду білого кольору мікроавтобус «Мерседес», передня права частина, якого була розбита, а також почув крики із салону даного автомобіля, потім разом з водієм мікроавтобуса відкрили салон і почали діставати звідти пасажирів, які отримали тілесні ушкодження, а також викликали швидку допомогу та працівників міліції ( т.1 а.с. 95-96);
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19 листопада 2009 року, схемою та фототаблицями до нього, де вказано місце зіткнення автомобілів НОМЕР_6 та Камаза з напівпричепом державний номер НОМЕР_7, з підписами підсуднього ОСОБА_3 та понятих (т.1 а.с. 4-25);
-актом обстеження ділянки дороги М-03 Київ-Харків 315 км плюс 300м від 19 листопада 2008 року (т.1 а.с.30);
-копіями технічних паспортів на автомобіль НОМЕР_8 та напівпричіп контейнеровоз, з яких вбачається, що власником даних транспортних засобів є ОСОБА_5 (т.І а.с.31);
-копією технічного паспорта на вантажопасапжирський В автомобіль «Мерседес-Бенц Спринтер» державний номер НОМЕР_1, з якого вбачається, що власником даного транспортного засобу є ОСОБА_4 (т.1 а.с. 32);
-копією посвідчення водія ОСОБА_3, з якого вбачається, що в ОСОБА_3 відкриті категорії В і С на право керування транспортним засобом ( т.1 а.с. 34);
-висновком судово-медичної експертизи № 31 від 6 січня 2009 року, з якої витікає, що ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому кубоподібної кістки правої стопи, забійні рани лівої гомілки, які утворились від дії тупих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля і відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров»я (т.І а.с. 104);
-висновком судово-медичної експертизи № 32 від 6 січня 2009 року, з якої витікає, що ОСОБА_15 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця голови та набряку м»яких тканин правого колінного суглобу, які утворились від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля і кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров»я ( т.1 а.с. 109);
-висновком судово-медичної експертизи № 33 від 6 січня 2009 року, з якої витікає, що ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому правої великогомілкової кістки, забійно-рваної рани нижніх кінцівок, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля і відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров»я ( т.1 а.с. 114-115);
-висновком судово-медичної експертизи № 35 від 6 січня 2009 року, з якого витікає, що ОСОБА_16 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої гомілки та забійної рани, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля і кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню за ознакою тривалого розладу здоров»я ( т.1 а.с. 120-121);
-висновком судово-медичної експертизи № 34 від 6 січня 2009 року, з якої витікає, що ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді переломів обох кісток правого передпліччя, набряку м»яких тканин та забійної рани кінцівок субконюнктивального крововиливу правого ока, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля і кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров»я (т.1 а.с. 127);
-висновком судово-медичної експертизи № 36 від 6 січня 2009 року, з якої витікає, що ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому ліктьової кістки справа, з набряком м»яких тканин, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми м»яких тканин голови, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля і кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров»я ( т.1 а.с. 132-133);
-висновком судово-медичної експертизи № 38 від 6 січня 2009 року, з якої витікає, що ОСОБА_13 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді центрального переломо-вивиху вертлюгової западини зліва зі зміщенням та розходженням фрагментів та підвивиху лівого стегна назовні деформації тазового кільця розриву крижоклубового сполучення зліва, розриву передньої хрестоподібної зв»язики лівого колінного суглобу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран та саден шкіри голови, кінцівок, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля і кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості, по ознаці тривалого розладу здоров»я ( т.1 а.с. 139-141);
-висновком судово-медичної експертизи № 37 від 6 січня 2009 року, з якої витікає, що ОСОБА_12 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді переломів лівої гомілки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рваної рани нижньої третини правої гомілки, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля і відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров»я ( т.1 а.с. 146-147);
Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає винність підсуднього доведеною.
Дії підсуднього ОСОБА_3 суд рахує кваліфікувати за ст. 286 ч.1 КК України, оскільки ОСОБА_3 порушив правила дорожнього руху України при керуванні вантажопасажирським автомобілем НОМЕР_9, що спричинило заподіяння потерпілим ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_17, ОСОБА_11, ОСОБА_18 та ОСОБА_13 тілесні ушкодження середньої тяжкості кожному.
При призначенні підсудному міри покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що згідно ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, наслідки, що настали, а саме 7 потерпілих отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, характеристику винної особи, який характеризується по місцю проживання виключно позитивно, злочин скоїв вперше, раніше не судимий.
Обставинами, що пом»якшують покарання підсудного ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 суд не вбачає.
А тому суд, виходячи з вищевикладеного, обговорив можливі види покарання, вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.
Стосовно ж додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, то суд вбачає, що підстави для її застосування до підсудного ОСОБА_3, оскільки він крім порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП та заподіяння 8 потерпілим різного ступеня тілесних ушкоджень порушив також вимоги п. 21.1 Правил дорожнього руху , а саме перевозив у транспортному засобі обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою для 8 пасажирів, а фактично перевозив 9 пасажирів, дане порушення хоч і не є в причинному зв»язку з наступившими наслідками ДТП, але передбачає відповідальність за ч. 2 ст. 122 КпАП України, крім того суд враховує думку потерпілих.
Речові докази по справі, а саме Мерседес-Бенц-Спрінтер державний номер НОМЕР_1 та напівпричеп-контейнеровох ЧМЗАП 99-85 державний номер НОМЕР_3 автомобіля НОМЕР_10, які передані під зберігальні розписки (а.с. 38-41), необхідно залишити власникам.
В даній кримінальній справі заявлені прокурором Решетилівського району та потерпілими ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до підсуднього ОСОБА_3 цивільні позови.
Підсудний ОСОБА_3 позов прокурора Решетилівського району не визнав.
Суд вважає за можливе задовольнити заявлений цивільний позов прокурора, оскільки він знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а саме слідуючими доказами:
-довідками Решетилівської ЦРЛ про використані кошти лікарні для лікування ОСОБА_13 в сумі 149 грн. 67 коп. ( т. 1 а.с. 235-236), ОСОБА_12 в сумі 133 грн. 94 коп. ( т. 1 а.с. 238-239), ОСОБА_11 в сумі 666 грн. 20 коп. ( т. 1 а.с. 241-242), ОСОБА_9 в сумі 134 грн. 83 коп. ( т. 1 а.с. 244-244-а), ОСОБА_16 в сумі 109 грн. 65 коп. ( т.1 а.с. 246-247), ОСОБА_8 в сумі 583 грн. 79 коп. ( т.1 а.с. 249-250), ОСОБА_7 в сумі 109 грн. 48 коп. ( т. 1 а.с. 252-253), ОСОБА_14 в сумі 116 грн. 13 коп. ( т.1 а.с. 255-256) на загальну суму 2003 грн. 69 коп.;
-довідками 1-ої міської клінічної лікарні про вартість лікування ОСОБА_13 на суму 3945 грн. 45 коп. ( т.1 а.с. 258-262), ОСОБА_12 на суму 1192 грн. 03 коп. ( т.1 а.с. 264-267), ОСОБА_9 на суму 1202 грн. 53 коп. ( т.1 а.с. 269-272) і ОСОБА_16 на суму 180 грн. 45 коп. (т.1 а.с. 274-275) на загальну суму 6520 грн. 46 коп.;
Також, в судовому засіданні 14 вересня 2009 року потерпіла ОСОБА_12 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування їй завданої внаслідок ДТП матеріальної та моральної шкоди.
В позові потерпіла ОСОБА_12 зазначила, що матеріальну шкоду відповідач ОСОБА_4 відшкодував частково. Оплатив операцію в м. Полтаві, а на невиплачену частину матеріальної шкоди в неї докази відсутні, так як всі чеки вона віддала відповідачеві на його прохання для оформлення страховки на автомобіль.
13 жовтня 2009 року потерпілий ОСОБА_13 звернувся з позовом до ОСОБА_4, треті особи ЗАО АСК «Інго Україна» і ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ДТП.
Окрім матеріальної шкоди йому також заподіяно фізичні і моральні страждання.
Ушкодження здоров»я заподіювачем шкоди спричинило хірургічне і тривале лікування та пов»язані з цим моральні переживання, за станом здоров»я йому призначена 2 група інвалідності, він вимушений припинити підприємницьку діяльність, так як не може працювати за обраною діяльністю, втратив матеріальне благополуччя, а також істотно погіршились нормальні життєві зв»язки та перспектива ділової репутації, його переживання посилились ще й тим, що його мати є інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього догляду, раніше він доглядав за матір»ю, а тепер йому це складно робити, з урахуванням зазначених обставин відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 100000 грн. ( т. 3 а.с. 41-44).
6 квітня 2010 року потерпілий ОСОБА_13 свої позовні вимоги уточнив і прохав починаючи з 19 листопада 2008 року по 19 листопада 2011 року, тобто за три роки наперед, стягнути одноразово з ОСОБА_4, як з особи, яка на праві приватної власності володіє транспортним засобом та з ОСОБА_3, як особи винної у скоєнні ДТП і які несуть солідарну відповідальність на його користь завдану їх спільними діями матеріальну шкоду в сумі 261631 грн. 32 коп. та моральну шкоду в сумі 100000 грн., а після 19 листопада 2011 року продовжити стягнення на його користь з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щомісячними платежами 7185 грн. 87 коп. втраченого середньомісячного заробітку (доходу).
Підсудний ОСОБА_3 цивільні позови потерпілих ОСОБА_13, ОСОБА_12 і ОСОБА_11 не визнав, пояснивши, що він в добровільному порядку відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду потерпілим, про що свідчить їх власноручно написаними розписками про отримання коштів і що претензій вони до нього не мають, а стосовно отриманих ними груп по інвалідності, то на даний час ведуться службові розслідування, крім того не встановлений розмір страхового відшкодування.
Цивільний відповідач ОСОБА_4 також цивільні позови потерпілих ОСОБА_13, ОСОБА_12 і ОСОБА_11 не визнав, пояснивши що він з сином відшкодували потерпілим заподіяну шкоду, а також вони звернулися по питанню правомірності отримання потерпілими груп інвалідності, результатів ще не отримали, також не визначений розмір страхового відшкодування.
Суд рахує, що стосується позовних вимог потерпілих ОСОБА_13, ОСОБА_12 і ОСОБА_11 в частині відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду, оскільки на час розгляду справи в суді не проведені виплати страхового відшкодування потерпілим, не вирішено питання по розгляду заяви матері підсудного правомірності отримання груп інвалідності , а ведеться перевірка, крім того неможливо розглянути позов без участі представника АСК Інго Україна, який залучений до справи, оскільки заочний розгляд справи КПК України не передбачений.
Що ж стосується моральної шкоди, то суд рахує, що відповідальність перед потерпілими за завдану шкоду виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1190 ЦК України повинен нести тільки підсудний ОСОБА_3, а не в солідарному порядку разом з своїм батьком ОСОБА_4
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 за ст. 286 ч. 1 КК України до трьох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк для нього тривалістю два роки.
В силу ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов»язки повідомляти органи кримінально- виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з»являтися в ці органи для реєстрації.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_3 попередній, тобто підписку про невиїзд.
Цивільний позов прокурора Решетилівського району задовольнити повністю.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн. задовольнити частково.
Цивільний позов ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної шкоди, а саме починаючи з 19 листопада 2008 року по 19 листопада 2011 року, тобто за три роки наперед, стягнення одноразово з ОСОБА_4, як з особи яка на праві приватної власності володіє транспортним засобом та з ОСОБА_3, як винної особи у скоєнні ДТП в сумі 261631 грн. 32 коп. та після 19 листопада 2011 року продовження стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щомісячними платежами 7185 грн. 87 коп. втраченого середньомісячного заробітку залишити без розгляду, роз»яснивши право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Полтавської області протягом п»ятнадцяти днів з моменту проголошення через Решетилівський районний суд.

Суддя - підпис.

Копія вірна.

Голова Решетилівського

районного суду ОСОБА_20