Справа № 362/6197/15-к
Провадження № 1-кп/362/277/15
ВИРОК
Іменем України
15.09.2015 року Васильківский міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст. 336 КК України,-
ОСОБА_5 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним та за результатами проходження військово-лікарської комісії 20.07.15р. визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 22, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.15, затвердженого Законом України №113-VIII від 15 січня 2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільнонебезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії спрямовані на ухилення від мобілізації.
20.07.15р., ОСОБА_5 (згідно облікової картки до військового квитка серія НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовозобов`язаним та проходив службу у Збройних Силах України з 2001 року по 2002 рік у військовій частині НОМЕР_2 , має військове звання сержант) знаходився в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого по АДРЕСА_2 , де з метою комплектування Збройних Сил України старший офіцер мобілізаційного відділення майор ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про необхідність проходження служби у Збройних Силах України шляхом призову на військову службу по мобілізації та направлення до навчального центру.
Почувши про це, ОСОБА_5 виразив свою незгоду з прийнятим рішенням та на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 подав письмову заяву про відмову від призову на військову службу за мобілізацією, чим ухилився від призову за мобілізацією.
Ці дії ОСОБА_5 які виразились в ухиленні від призову за мобілізацією,органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.336КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.336К України, визнав повністю, в зв`язку із чим суд розглядає кримінальне провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши йому вимоги зазначеної статті та показав, що він знаходиться на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . 17- 18.07.2015 року його було викликано до Військомату, де він прийшов медичну комісію,якою 20.07.2015 року був визнаний придатним до військової служби. Після цього його було запрошено на бесіду до заступника Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 ,який запропонував йому прибути до військового комісаріату через дві години по мобілізації для відправки в учбовий центр м. Василькова або через 2 дні в учбовий центр м. Ровно. В нього є півторарічний син і не працююча дружина, а тому він відмовився від призову по мобілізації, написавши відповідну заяву. Він розуміє, що вчинив неправильно і розкаюється та просить суд суворо його не карати.
Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в ухиленні від призову за мобілізацією, повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.1 ст. 336 КК України вірна.
Визнаючи обвинуваченого ОСОБА_5 винним, обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочину середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття .
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинне відповідати його особі і вчиненого ним кримінального правопорушення, в зв`язку із чим суд вважає за необхідне обвинуваченому ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Одночасно суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання, а тому вважає за можливе відповідно до ст.ст.75-76 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням,встановленням іспитового строку та покладення на нього певних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 336 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з 15.09.2015року.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Суддя ОСОБА_1