Справа № 715/2192/15-к
Провадження № 1-кп/715/113/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.10.2015 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , 17.07.2015 року приблизно о 00 год. 00 хв., перебуваючи в селі Чагор, Глибоцького району, Чернівецької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи протиправно, умисно, переслідуючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів по різним частинам тіла громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, чим вчинив злочин передбачений ч.1 ст.125 КК України.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч.3 ст.349 КПК України, судом було визнано недоцільно дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений повністю визнав свою вину, правильно розуміє фактичні обставини справи, а також суть пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності та істинності його позиції не має, а тому суд, згідно вимог ч.2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та потерпілого, дослідженням висновку експерта та протоколу проведення слідчого експерименту, а також оголошенням характеризуючих даних на обвинуваченого, які наявні в матеріалах кримінального провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, вказав на те, що дійсно 17.07.2015 року близько опівночі, у нього виник конфлікт з водієм таксі ОСОБА_5 , в ході якого він наніс йому декілька ударів кулаками вище пояса, при цьому щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав на те, що він працює водієм таксі. 17.07.2015 року близько опівночі отримав виклик та приїхав в с. Чагор. Забравши трьох пасажирів у нього з ними виник конфлікт, під час якого обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому декілька ударів кулаком по обличчю та тілу, спричинивши тілесні ушкодження. Вказав на те, що цивільний позов має намір подати після винесення вироку, просив не призначати обвинуваченому сувору міру покарання.
Згідно висновку експерта №60-Г від 13.07.2015 року, при проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у нього виявлені наступні тілесні ушкодження: синець на шиї, більше з ліва з переходом на потиличний бугор; садна - по передній поверхні грудної клітини нарівні передньої-акселярної лінії в проекції 3-го ребра зліва, - в проекції тіла грудини, дещо справа, - по передній поверхні живота на 5-ть см. нижче лівої реберної дуги по середньо-ключинній лінії.
З протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_5 від 14.09.2015 року та таблиці ілюстрації до нього, встановлено при яких обставинах були нанесенні потерпілому тілесні ушкодження.
Аналізуючи та перевіривши у судовому засіданні вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України доведена у повному обсязі. Вищенаведені докази, надані стороною обвинувачення, не викликають сумнівів у суду, з них встановлено фактичні обставини події, вони є належними, достовірними та допустимими, зібрані відповідно до вимог чинного законодавства, з якими обвинувачений повністю погодився.
З огляду на викладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , за ч.1 ст.125 КК України, як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття.
Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.
Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив злочин який відноситься до категорії невеликої тяжкості, його посередню характеристику по місцю проживання, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також позицію потерпілого, який просив не призначати обвинуваченому сувору міру покарання.
Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований і не має стабільного доходу, вчинив вказаний злочин маючи не зняту і не погашену судимість,суд вражає за необхідним призначити йому покарання у вигляді громадських робіт, що в даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та можливого запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Цивільний позов по справі не був заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому міру покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Копія вироку суду негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя: ОСОБА_1