АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 10/793/49/13 Справа № 2318/6838/12 Категорія: ст. 5 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції Кімстачов О.С. Доповідач в апеляційній інстанції Гончарук І. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2013 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Гончарука І.М.,

суддів Мунька Б.П., Биби Ю.В.,

за участю прокурора Демченка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2012 р., -

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2011 року ОСОБА_3 звернулася до Уманського МВ УМВС України в Черкаській області, в порядку ст. 95 КПК України 1960 року, з заявою про злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, вчинений подружжям Хитрових.

05.12.2012 року гр. ОСОБА_3 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність органу дізнання і в якій просить суд визнати незаконною бездіяльність Уманського МВ УМВС України в Черкаській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду її заяви від 12.08.2011 року та направити її заяву про вчинення злочину до Уманського МВ УМВС України в Черкаській області для реєстрації в порядку ст. 214 КПК України 1960 року та прийняття відповідного рішення.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської від 12.12.2012 року ОСОБА_3 відмовлено у розгляді її скарги на бездіяльність органу дізнання.

В обґрунтування свого рішення суддя місцевого суду посилається на те, що згідно п. 3 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року заяви та повідомлення про злочини, які надійшли до органів дізнання, слідчих, прокурорів до набрання чинності цим Кодексом і по яких не прийнято рішення про порушення кримінальної справи або про відмову у порушенні кримінальної справи передаються органам досудового розслідування згідно з цим Кодексом для початку досудового розслідування в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок оскарження рішень, дія чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України 2012 року, а тому у разі наявності підстав, передбачених § 1 глави 26 КПК України 2012 року скаржниця має право звернутися з відповідною скаргою до слідчого судді.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду від 12.12.2012 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження у зв'язку з несвоєчасним надісланням їй постанови місцевого суду та скасувати вказану постанову, оскільки вона є незаконною та необґрунтованою. Крім того, просить винести окрему ухвалу щодо істотного порушення кримінально - процесуального закону суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5. та ініціювати питання перед Вищою кваліфікаційною комісією суддів України стосовно притягнення до дисциплінарної відповідальності судді ОСОБА_5

Заслухавши доповідь головуючого, думку прокурора, який вважає постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області незаконною та такою, що підлягає скасуванню, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що пропущений ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанціїпідлягає відновленню, а її апеляційна скарга - частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 353 КПК України 1960 року у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.

У матеріалах справи відсутні письмові дані про належне повідомлення ОСОБА_3 щодо часу, дати та місця розгляду справи, а також підтверджуючі дані про те, що на її адресу, в передбачений законом строк, направлялась копія постанови суду за результатами її розгляду. Так з матеріалів справи вбачається, що постанова суду першої інстанції від 12.12.12 була направлена скаржниці лише 15.01.13, що є грубим порушенням права скаржниці на оскарження постанови. Враховуючи наведе, колегія суддів вважає, що це має бути враховано на користь скаржниці при вирішенні питання про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3 пропущений з поважних причин.

В розумінні ст. 323 КПК України 1960 року рішення суду має бути законним та обґрунтованим. Суд першої інстанції при розгляді скарги ОСОБА_3 зазначених вимог кримінально-процесуального закону не дотримався.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 місцевий суд дійшов хибного висновку про відмову в розгляді її скарги на бездіяльність органу дізнання у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а саме, застосуванням кримінального закону, який не підлягає застосуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, розглядаючи скаргу ОСОБА_3 суддя місцевого суду керувався нормами КПК 2012 року, хоча відповідно до «Перехідних положень» КПК України 2012 року - мав би керуватися нормами КПК 1960 року.

Так, згідно п. 7 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності. Після набрання чинності цим Кодексом оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії здійснюються згідно з положеннями Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" та положеннями цього Кодексу.

Вказані вимоги КПК України судом першої інстанції при розгляді справи не дотримано.

Як встановлено апеляційним судом під час судового розгляду, 12.08.2011 року ОСОБА_3 звернулася до Уманського МВ УМВС України в Черкаській області, в порядку ст. 95 КПК України 1960 року, з заявою про злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, вчинений подружжям Хитрових.

З матеріалів справи вбачається, що листом № (25) 2084 вих-12 від 17.08.2012 року, за підписом прокурора м. Умані Рєзніка Р.Б., скаржниці ОСОБА_3 була надана відповідь, що її звернення було зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства в «Журналі реєстрації заяв та повідомлень про злочини» Уманського МВ УМВС України в Черкаській області. За наслідками реєстрації її звернення було проведено дослідчу перевірку та винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи. Повідомлено, що ознайомитися з матеріалами перевірки та отримати копію процесуального рішення ОСОБА_3 може звернувшись з відповідною заявою до Уманського МВ УМВС України в Черкаській області.

Таким чином, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи була винесена під час дії КПК України 1960 року, що суддею місцевого суду враховано не було. За таких обставин скарга ОСОБА_3 від 05.12.2012 року підлягала розгляду у відповідності із вимогами КПК України 1960 року і не може бути розглянута у відповідності із нормами діючого КПК України.

Враховуючи наведене, розглядаючи скаргу ОСОБА_3 суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області допустився помилки у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а саме, застосуванням кримінального закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 367 КПК України 1960 року однією з підстав для скасування рішення місцевого суду є неправильне застосування кримінального закону. Враховуючи наведене, порушення допущені місцевим судом під час розгляду скарги ОСОБА_3 є безумовною підставою для скасування незаконного рішення місцевого суду.

За таких обставин постанова судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2012 року підлягає скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що по справі слід постановити свою ухвалу, якою гр. ОСОБА_3 відмовити у задоволенні її скарги на бездіяльність органу дізнання, на підставі того, що КПК України 1960 року передбачено можливість оскарження дій слідчого і прокурора, а дії чи бездіяльність органу дізнання оскарженню не підлягають.

Враховуючи наведене, оскарження дій чи бездіяльності органу дізнання знаходиться поза межами процесуальних можливостей як суду першої інстанції, так і апеляційного суду Черкаської області.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 366 КПК України 1960 року у результаті розгляду апеляцій, апеляційний суд постановляє свою ухвалу, скасовуючи повністю чи частково ухвалу чи постанову суду першої інстанції.

Крім того, апеляційна скарга ОСОБА_3 в частині винесення окремої ухвали задоволенню не підлягає у зв'язку з відсутністю на це достатніх підстав передбачених ст. 23-2 КПК України 1960 року, а порушення вимог кримінально-процесуального закону допущені суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області при розгляді справи були враховані колегією суддів та слугували підставами для скасування постанови суду першої інстанції.

Щодо ініціювання питання перед Вищою кваліфікаційною комісією суддів України питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, то повідомляємо до дане питання не відноситься до компетенції апеляційного суду Черкаської області.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга гр. ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 362, 366, 367, 371 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відновити ОСОБА_3 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2012 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задоволити частково.

Постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2012 р. про відмову в розгляді скарги на бездіяльність органу дізнання - скасувати.

Постановити свою ухвалу, якою відмовити гр. ОСОБА_3 у задоволенні її скарги на бездіяльність органу дізнання.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :