Провадження № 1-кп/742/270/15
Єдиний унікальний № 742/4122/15-к

06 листопада 2015 року
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 та її представника-адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
03.07.2015 року близько 16-ї години, ОСОБА_6 , в порушення п.34.4.1. п.п. в "Правил дорожнього руху України", а саме забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності порушення герметичності гідравлічного гальмового приводу, керуючи автомобілем марки М 412, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись від вулиці Ю.Коптєва в напрямку вулиці Земської в м.Прилуки, неподалік буд.275 по вул.Київська, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, порушив вимоги п.2.3 п.п. а, б, п.12.3, п.18.1 "Правил дорожнього руху України", а саме для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, а також у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, крім того водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека не впорався з керуванням в наслідок чого на пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзжу частину вулиці Київська зліва направо відносно напрямку руху водія ОСОБА_6 .
Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми верхніх та нижніх кінцівок у вигляді ушкодження зв`язкового апарату правого колінного суглобу з гемартрозом /крововилив у порожнину суглобу/, забійної рани та саден в ділянці правого ліктьового суглобу, саден лівої гомілки, які згідно висновкусудово-медичної експертизи №358 від 11.09.2015 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоровя.
22.10.2015 року, в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , було оголошено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, вину у якому він визнав повністю, добровільно відшкодував потерпілій заподіяні збитки, унаслідок чого сторони дійшли примирення.
Тому, 29.10.2015 року до Прилуцького міськрайсуду надійшло клопотання прокурора Прилуцької міжрайонної прокуратури про звільнення підозрюваного ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за правилами ст. 46 КК України мотивуючи тим, що винна особа ( ОСОБА_6 ) раніше не судимий та вперше вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, свою вину визнав повністю, примирилися з потерпілою ОСОБА_4 та добровільно відшкодував всі заподіяні збитки, що є підставою його звільнення від кримінальної відповідальності.
В ході підготовчого провадження у судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із наведених вище підстав, а підозрюваний ОСОБА_6 підтвердив вищенаведені фактичні обставини та свою винність у скоєнні ним з необережності вищеназваної ДТП, тобто, кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, він щиро покаявся у вчиненому, просить суд не застосовувати щодо нього мір кримінального покарання та звільнити його від кримінальної відповідальності, у звязку з примиренням винного з потерпілим.
Потерпіла ОСОБА_4 також підтвердила фактичні обставини ДТП від 03.07.2015 року та вказує, що вона не має жодних претензій до винного водія ОСОБА_6 , який у повному обсязі відшкодував збитки, а тому вона просить суд не застосовувати щодо ОСОБА_6 мір кримінального покарання та звільнити останнього від кримінальної відповідальності, у звязку з примиренням.
Відповідно до статті 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Відповідно до положень статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ч.4 Постанови Пленуму ВСУ України № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Відповідно до п.13 вказаної Постанови згідно з ч. 2 ст. 44 КК вирішення питання про закриття справи у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності покладено виключно на суди, які повинні діяти в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством. Питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, коли це є правом, а не обов`язком суду, він повинен вирішувати під час судового розгляду з дотриманням порядку, встановленого КПК України, незалежно від того, надійшла справа до суду з постановою про її закриття чи з обвинувальним висновком.
Відповідно до п.20 вказаної Постанови звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.
Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість звільнення підозрюваного ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки він вперше вчинив злочин з необережності і невеликої тяжкості, він щиро покаявся та відшкодував завдані ним збитки потерпілій ОСОБА_4 та примирилися з останньою.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні, а долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме, - автомобіль марки «М 412» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити згідно розписки про зберігання ОСОБА_6 .
На підставі наведеного та ст. 46 КК України, керуючися ст.ст. 283-288, 314ч.3п.2, 395 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Речовий доказ по кримінальному провадженні : - автомобіль марки «М 412» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити згідно розписки про зберігання ОСОБА_6 .
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення, через Прилуцький міськрайонний суд.
Суддя ОСОБА_1