Справа № 1-235/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2011 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Кожуховської О.І.,

з участю прокурора Марчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, приватного підприємця, одруженого, утриманця двох неповнолітніх дітей, не військовозобовязаного, вірмена, громадянина України, 13.07.2011 р. судимого Івано-Франківським міським судом за ст.ст. 172 ч. 1, 366 ч. 1 КК України із призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 600 грн., штраф погасив, у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 172 ч. 1, 366 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_1 своїми умисними діями, вчинив грубе порушення законодавства про працю. Крім того, підсудний ОСОБА_1, будучи службовою особою вчинив службове підроблення, тобто вніс до офіційних документів завідома неправдиві відомості, а також склав та видав завідомо неправдиві документи.

Вказані злочини підсудний вчинив при таких обставинах:

Підсудний ОСОБА_1 злійснюючи підприємницьку діяльність в сфері пасажирських перевезень на приміському маршруті загального користування Івано-Франківськ Забережжя, будучи наділеним правом найму працівників, в порушення вимог ст.ст. 42, 46 Конституції України, ст.ст.21, 24, 24-1, 48 КЗпП України,наказу Мінпраці і соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 р. Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого 27.06.2001 р. за № 554/5745, в період з жовтня 2010 р. по 24 жовтня 2011 р. використовував найману працю ОСОБА_2, якого прийняв на роботу на посаду водія автобуса ХАЗ д.н.з. НОМЕР_1 за маршрутом Івано-Франківськ-Забережжя, не уклавши з вказаним працівником трудову угоду, не зареєстрував її в Тисменицькому районному центрі зайнятості, не вніс відповідні записи про працевлаштування в трудову книжку найманого працівника, і, як наслідок, заробітну плату в розмірі 4470 грн. виплатив на руки без відомостей в конверті, в результаті чого грубо порушив законодавство про працю та конституційні права вказаного працівника на соціальний захист, що включає в себе право на пенсійне та соціальне забезпечення, на випадок безробіття та відпочинок.

Крім того, підсудний ОСОБА_1О, будучи службовою особою, в період з жовтня 2010 р. по жовтень 2011 р. в ході подання звітних документів до УПФ в Тисменицькому районі та ДПІ в Тисменицькому районі, до офіційних документів : звітів про суми нарахованої заробітної платні зареєстрованих осіт та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів ПФУ та податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку форми № 1ДФ вносив завідомо нпправдиві відомості про кількість найманих працівників, з метою ухилення від сплати відповідних внесків, не відображаючи факт існуючих трудових відносин з найманим працівником ОСОБА_2 Внаслідок таких пртиправних дій підсудного, останній в період з 22.10.2010 р. по 24.10.2011 р. не сплатив податку з доходу в сумі 643,27 грн. та страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 1846,60 грн., а всього 2489,87 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні предявлених йому в обвинуваченні злочинів визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і дав суду показання в яких повністю підтвердив факт скоєння ним вищенаведених у вироку своїх неправомірних діянь. Причиною їх скоєння вважає необізнаність із трудовим законодавством. На даний час він уклав трудову угоду з потерпілим, яку зареєстровано в центрі зайнятості, а також ним сплачені всі необхідні обовязкові платежі. Просить суворо не карати.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено лише допитом підсудного.

Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1, його вина доведена зібраними по справі під час досудового слідства доказами, які підсудний не оспорює і вважає їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

Таким чином, даючи оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.ст. 172 ч. 1, 366 ч. 1 КК України, так як він своїми умисними діями, вчинив грубе порушення законодавства про працю. Крім того, підсудний ОСОБА_1, будучи службовою особою вчинив службове підроблення, тобто вніс до офіційних документів завідома неправдиві відомості, а також склав та видав завідомо неправдиві документи.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу винного та обставини справи, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Обтяжуючі обставини відсутні.

До пом'якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні злочинами збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порчдку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд враховує те, що ОСОБА_1 раніше судимий, являється єдиним працездатним утриманцем двох неповнолітніх дітей та дружини, по місцю проживання і праці характеризуються позитивно, працюючи займається суспільно-корисною працею, являється боржником по сплаті банківських кредитів на загальну суму близько ста тисяч доларів США.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставин, дані про особу винного, суд вважає доцільним, визнати перелічені всі вище помякшуючі обставини винятковими, оскільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину та, із застосуванням ст. 69 КК України, не призначити підсудному передбачене санкцією ст. 366 ч. 1 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, а основне покарання підсудному слід визначити у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

Речові докази по даній кримінальній справі (а.с. 46-52, 57-111) слід зберігати при матеріалах кримінальної справи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 172 ч. 1, 366 ч. 1 КК України та призначити йому покарання :

- за ст. 172 ч. 1 КК України, - у виді штрафу в розмірі 850 грн;

- за ст. 366 ч. 1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, - у виді штрафу в розмірі 3500 грн., без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно визначити покарання підсудному ОСОБА_1 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді штрафу в розмірі 3500 грн., без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити без змін - підписку про невиїзд.

Речові докази по даній кримінальній справі (а.с. 46-52, 57-111) - зберігати при матеріалах кримінальної справи

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі пятнадцяти діб з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляції чи апеляційного подання через Тисменицький районний суд.

Головуючий Струтинський Р.Р.