Справа № 481/739/15-к
Провадж.№ 1-кп/481/50/2015
В И Р О К
іменем України

17.07.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 28 квітня 2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Улянівка, Новобузького р-ну, Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 у квітні 2015 року вчинив ухилення від призову за мобілізацією. Злочин вчинено при таких обставинах:

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 13.05.1999 року та Указу Президента України № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 113-VIII від 15.01.2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» 14 січня 2015 року на території України було оголошено часткову мобілізацію.

В ході виконання вищезазначених актів та здійснення заходів по мобілізації військовозобовязаних, обвинувачений ОСОБА_3 повісткою був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військово-лікарської комісії на предмет придатності до військової служби. Згідно довідки військово-лікарської комісії від 10.04.2015 року він був визнаний придатним до призову за мобілізацією. Того ж дня йому було повідомлено про виклик у військовий комісаріат АДРЕСА_2 для подальшого відправлення його у військову частину. При цьому його було попереджено про кримінальну відповідальність за неявку. Однак обвинувачений відмовився отримувати дану повістку та в категоричній формі відмовився проходити військову службу через особисте небажання, про що написав заяву. 23.04.2015 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 був здійснений виїзд в с.Уляніка , Новобузького району для повторного вручення обвинуваченому ОСОБА_3 повістки для парибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 24.04.2015 року о 08.00 годині. Однак обвинувачений ОСОБА_3 з метою ухилення від мобілізації, від отримання повістки відмовився повторно та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, та будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про необхідність прибуття у військовий комісаріат, без поважних на те причин, умисно, 24 квітня 2015 року до військового комісаріату не прибув.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суду обвинувачений ОСОБА_3 показав, що у квітні місяці принесли йому повістку, що він повинен з`явитись у воєнний комісаріат для проходження медичного огляду. Після чого він пройшов медичний огляд. Останні дали висновок, що він придатний до військової служби. Після чого працівники військового комісаріату намагались йому вручити повістку, але він відмовився отримувати. При врученні повістки його попередили, що він буде притягнений до кримінальної відповідальності у разі не з`явлення в АДРЕСА_2 для подальшого відправлення його у військову частину. Потім працівники Новобузького РВК повторно, вже в с.Улянівка, Новобузького району намагалися вручити йому повістку про необхідність з`явитися до Новобузького РВК 24.04.2015 року . Проте він знову відмовився отримувати повістку, та не з`явився 24.04.2015 року до військового комісаріату, оскільки він не бажає проходити службу, так як має неповнолітніх дітей та посезонну роботу .

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України встановлена та повністю доведена наданими в судовому засіданні показами обвинуваченого та іншими дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

- довідкою Новобузького РВК № 1137 від 29.04.2015 року, про те, що ОСОБА_3 зарахований в запас Збройних сил України ( протокол № 8 від 17.11.2011 року ) ( а.с.22) ;

- фотокопією акту від 10.04.2015 року про відмову ОСОБА_3 від призову (а.с.23);

- фотокопією заяви ОСОБА_3 про відмову від проходження від військової служби (а.с.24);

- фотокопією карти медичного обстеження ОСОБА_3 від 10.04.2015 року , відповідно до якої його визнано придатним для проходження військової служби ( а.с.26);

- фотокопією акту від 23.04.2015 року про відмову ОСОБА_3 від отримання повістки про виклик до Новобузького РВК на 24.04.2015 року (а.с.27);

- фотокопією повістки, яку відмовився ОСОБА_3 отримувати 23.04.2015 року ( а.с.28);

- фотокопією акту про неявку на виклик до Новобузького РВК під час мобілізації 24.04.2015 року ОСОБА_3 ( а.с.29).

Тобто судом встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_3 , будучи придатним до військової служби і не маючи, передбаченого ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», права на відстрочку призову за мобілізацією, без поважних причин не прибув до Новобузького РВК для подальшого проходження служби.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ст. 336 КК України, як умисне ухилення від призову за мобілізацією.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченого, а також обставини справи, що обтяжують і помякшують покарання. До обставини, які пом`якшують покарання, суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не знаходиться.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого. Згідно ч.3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 336 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначене покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який, щиро покаявся, переконує суд у тому, що він для себе зробив необхідні висновки, тому суд приходить до переконання за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст..75 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 обмеження та покласти на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Під час вчинення злочину за ст.336 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді 2(два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 01 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 відповідно до п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, та з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Головуюча суддя по справі: