АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2015 року м.Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю учасників судового провадження:
секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000408 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 02.10.2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого: 1) вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02.09.2014 року за ст.185 ч.3 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком терміном на один рік, - визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначено йому покарання, із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02.09.2014 року та остаточно призначено ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 визначено відраховувати з моменту затримання.

Стягнуто з ОСОБА_6 витрати на залучення експертів, а саме, за проведення судової авто-товарознавчої експертизи №566-а від 25.08.2015 року в сумі 491 (Чотириста дев`яносто одну) гривню 04 (Чотири) копійки на користь держави.

Речовий доказ, мотоцикл марки «MUSSTANG», модель «МТ125-2», д/н НОМЕР_1 , який згідно постанови про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 28.08.2015 року визнано речовим доказом, та згідно розписки знаходяться на зберіганні у ОСОБА_7 залишено за належністю ОСОБА_7 .

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , 03.08.2015 року близько 05-00 год., перебуваючи на території господарства свого односельчанина ОСОБА_7 , що розташовано в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, повторно, умисно, з корисливою метою направленою на незаконне заволодіння транспортним засобом, за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалювання, незаконно заволодів мотоциклом марки«MUSSTANG», модель «МТ125-2»,
Кримінальне провадження №11-кп/794/352/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ст.289ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_1
д/н НОМЕР_1 , який знаходився у дворі зазначеного господарства, після чого за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення запустив двигун вказаного мотоцикла та зник з місця вчинення злочину, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 12800,00 грн.
На вказаний вирок суду обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначення покарання змінити, призначивши йому менш суворе покарання за ст.289 ч.2 КК України у виді обмеження волі. В іншій частині вирок суду просив залишити без зміни. В своїй апеляції обвинувачений посилається на те, що районним судом не було в достатній мірі враховано, що він під час скоєння злочину отримав серйозне ушкодження плеча, яке в місцях позбавлення волі буде неможливо належно та якісно лікувати під час реабілітаційного періоду.
Від інших учасників судового провадження апеляцій не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію, міркування прокурора, який заперечував проти апеляції обвинуваченого, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню.

Вина ОСОБА_6 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно, доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом 1 інстанції і яким дана правильна юридична оцінка. Його дії судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст.289 ч.2 КК України і в апеляції не оспорюються.

А тому колегія суддів, на підставі ст.404 КПК України, не наводить докази підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій.

Що стосується призначеного покарання, то воно обране обвинуваченому ОСОБА_6 в основному з врахуванням вимог ст.ст.65-67, 69 КК України.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст.12 КК України), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При цьому судом враховано, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним, закінченим, корисливим, тяжким, в результаті вчинення якого потерпілому було спричинено матеріальну шкоду. Особу обвинуваченого, який хоч і щиро розкаявся, вину визнав, сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілому добровільно спричинену шкоду, по місцю проживання характеризується позитивно, однак ОСОБА_6 раніше вже притягався до кримінальної відповідальності за умисний, тяжкий, корисливий злочин, проте знову вчинив новий аналогічний злочин під час іспитового строку, що свідчить про те, що він відповідних висновків для себе не зробив і не бажає ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Колегія суддів вважає, що районний суд врахувавши все вищевикладене, зокрема, і ті обставини, на які посилається обвинувачений у своїй апеляції, врахувавши думку потерпілого, який не має до обвинуваченого жодних претензій як матеріального, так і морального характеру та просив суд не призначити суворе покарання обвинуваченому, всі пом`якшуючі покарання ОСОБА_6 обставини, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, вірно прийшов до висновку про необхідність призначення останньому покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням положень ст.69 КК України, яке на думку колегії суддів є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що районний суд правильно визначивши вид покарання ОСОБА_6 , а також необхідність застосування до нього положень ст.69 КК України, призначив останньому надто суворе покарання, яке слід пом`якшити.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок районного суду пом`якшивши покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Будь-яких істотних порушень вимог КПК України, які могли б потягнути за собою скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 02.10.2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання змінити.

Вважати засудженим ОСОБА_6 за ст.289 ч.2 КК України та пом`якшити йому призначене районним судом покарання за цим законом, визначивши його із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02.09.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді : ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна:суддя