Овруцький районний суд Житомирської області

Справа № 286/3936/15-к
Кримінальне
провадження
№ 1кс/286/490/15
20.11.2015 м. Овруч
ВСТАНОВИВ:
У скарзі заявник просив розглянути скаргу за його відсутності.
В судовому засіданні прокурор проти вимог та доводів скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити.
Таким чином, заслухавши думку прокурора, дослідивши та оцінивши подані докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно с вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.03.2015 року встановлено, що 03.03.2015 року під час огляду місця події в лісовому масиві с.Сирниця Овруцького району Житомирської області було вилучено автомобіль марки «ГАЗ-66», державний номер НОМЕР_1 .
Ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 25.03.2015 року, яка набрала законної сили, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Овруцького РВ УМВС України у Житомирській області про накладення арешту на автомобіль марки «ГАЗ-66», державний номер НОМЕР_1 .
Ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 03.04.2015 року, яка набрала законної сили, задоволено скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Овруцького РВ УМВС України у Житомирській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язано слідчого повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене під час огляду 03.03.2015 року майно автомобіль марки «ГАЗ-66», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 03.04.2015 року, яка набрала законної сили, надано прокурору Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_3 тимчасовий доступ до автомобіля марки «ГАЗ-66», державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований та належить ОСОБА_4 , і знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_5 , шляхом ознайомлення з ним та вилучення. Як зазначено у цій ухвалі, строк її дії не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення та закінчується 03.05.2015 року.
Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 03.04.2015 року та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 03.04.2015 року, встановлено, що 03.04.2015 року на підставі ухвали слідчого судді прокурором ОСОБА_3 на території Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області, в присутності ОСОБА_5 та за участю понятих, був оглянутий та повторно вилучений автомобіль марки «ГАЗ-66», державний номер НОМЕР_1 .
У відповідь на звернення представника заявника ОСОБА_5 щодо повернення власнику тимчасово вилученого автомобіля Овруцький міжрайонний прокурор ОСОБА_6 листом від 13.11.2015 року за № 247м/15 відмовив у його поверненні.
Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього кодексу.
Статті 160-166 КПК України регулюють питання надання тимчасового доступу до речей і документів з можливістю їх вилучення.
Статті 170-174 КПК України регулюють процесуальний порядок арешту майна в ході досудового слідства.
Вирішення зазначених питань віднесено до компетенції слідчого судді.
Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Таким чином, після тимчасового вилучення майна в порядку, визначеному ст.168 КПК України, на майно належить накласти арешт або його повернути.
Згідно з ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватись також під час огляду.
Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним, 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, 3) у випадках, передбачених частиною 5 ст.171, ч.6 ст.173 цього кодексу.
Згідно з ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Згідно з ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше 72 годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
В судовому засіданні встановлено, що ухвала слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 03.04.2015 року про тимчасовий доступ до автомобіля марки «ГАЗ-66», державний номер НОМЕР_1 , з можливістю його вилучення, винесена в порядку ст.ст.160-166 КПК України. На її підставі прокурором вилучено транспортний засіб та постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03.04.2015 року визнано цей автомобіль речовим доказом і залишено його на зберіганні в Овруцькому РВ УМВС України в Житомирській області до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні. Відтак, утримання прокурором майна, яке має статус речового доказу у кримінальному провадженні, вилученого на підставі відповідної ухвали слідчого судді, винесеної в порядку ст.ст.160-166 КПК України, є законним до вирішення питання про його арешт, в порядку передбаченому ст.ст.170-174 КПК України. Проте ухвала, винесена в порядку ст.ст.170-174 КПК України, про арешт вилученого майна не приймалась, так як прокурор з відповідним клопотанням до слідчого судді не звертався, оскільки у кримінальному провадженні підозра нікому не пред`являлась.
Згідно з ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.6 чт.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; 4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля. У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються.
Частиною 7 ст.100 КПК України встановлено, що у випадках, передбачених пунктами 2 - 4 частини 6 цієї статті, слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно зі статтями 171 - 173 цього Кодексу (якими врегульовано порядок розгляду клопотання про арешт майна).
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» відповідно до ч.ч.2, 8 ст.100 та ч.4 ст.168 КПК України затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (далі Порядок).
У відповідності до п.20 Порядку, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Відповідно до п.27 Порядку схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1 - 26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.
Отже, речовий доказ у вигляді автомобіля, вилучений стороною кримінального провадження, на який не накладено арешт у передбаченому законом порядку, повинен бути повернутий власнику.
За таких обставин, скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
При цьому доводи заявника про те, що строк дії ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до автомобіля від 03.04.2015 року закінчився 03.05.2015 року, а тому у зв`язку з цим такий автомобіль має бути повернутий прокурором його законному володільцю (власнику), грунтуються на неправильному розумінні норм права, є безпідставними, відтак, відхиляються слідчим суддею, оскільки, як випливає із змісту норм ст.ст.164-166 КПК України, строк дії ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів є строком, протягом якого така ухвала підлягає виконанню особами, яких вона стосується, тобто у даному випадку є строком, протягом якого річ могла бути оглянута і вилучена. Законодавець не пов`язує закінчення строку дії ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів із обов`язком слідчого чи прокурора повернути вилучене на її підставі майно. Нормами КПК України не передбачено такого наслідку закінчення строку дії ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів як повернення володільцю вилученого на її підставі майна.
Тому керуючись статтями 306, 307, 309, 369, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Задоволити скаргу ОСОБА_4 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_5 , від 17.11.2015 року на бездіяльність прокурора Овруцької міжрайонної прокуратури Житомирській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Зобов`язати прокурора Овруцької міжрайонної прокуратури Житомирській області ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 належний йому на праві власності тимчасового вилучений автомобіль марки «ГАЗ-66», державний номер НОМЕР_1 .
Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1