Справа № 639/8709/15-к
Провадж. № 1-кп/639/473/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 12.09.2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001687, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою,не працюючого, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто, не сплату аліментів по виконавчому листу ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , за наступних обставин.

Так, Жовтневим райсудом м. Харкова 22.12.2011 року винесено рішення щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь його колишньої дружини, ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 450 гривень щомісяця, починаючи з 04.11.2011 року до досягнення повноліття дитини. Далі, 17.05.2013р. Жовтневим ВДВС Харківського МУЮ відкрите виконавче провадження №38089581 з виконання зазначеного виконавчого листа, виданого Жовтневим райсудом м.Харкова 24.04.2013р.

Однак, ОСОБА_5 у період з 01 липня 2014р. по 01.09.2015р., діючи умисно, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , свідомо не здійснив жодної виплати та участі у його вихованні не приймав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу не надавав, чим обмежував сина у праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психологічний і соціальний) розвиток.

При цьому, ОСОБА_5 у вказаний період часу офіційно ніде не працевлаштувався, на облік до центру зайнятості не став, хоча мав постійний неофіційний заробіток (дохід), який повинен підлягати обліку при відрахуванні аліментів. Однак він, діючи зі злочинним умислом, свій заробіток приховував.

Таким чином, ОСОБА_5 у зазначений вище період злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 .

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 заборгованість по аліментам згідно розрахунку, наданого Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції , станом на 01.09.2015 року складає 17340 грн. , тобто у вищезазначений період часу він, ухиляючись умисно від сплати аліментів, не здійснив жодної виплати згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова та виконавчого листа, хоча неофіційно працював, регулярно отримував грошові кошти та мав можливість частину їх сплачувати на утримання сина.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.164 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує обставини вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 надав показання, що він дійсно з липня 2014р. по вересень 2015р. не сплачував аліменти на утримання сина, розмір яких визначено за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.12.2011 року, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, протягом останнього часу офіційно не працевлаштовувався, на облік у центр зайнятості не ставав. За вказаний період він періодично працював неофіційно, отримував заробіток у розмірі 60-70 грн на день. На теперішній час взагалі ніде не працює, бо хворіє. Обіцяє найближчим часом звернутися у центр зайнятості з питання працевлаштування та погасити виниклу заборгованість.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_4 під час судового засідання надала показання, що в липні 2011 року вона із колишнім чоловіком офіційно розлучилась, за рішенням суду чоловік зобов`язаний був сплачувати аліменти на утримання дитини. Однак, у період з липня 2014р. до теперішнього часу чоловік не виплачував аліменти, не надавав допомогу в утриманні та вихованні дитини.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 у скоєному злочині та кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хронічних захворювань не має, не є інвалідом, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується посередньо, має неповнолітнього сина ОСОБА_7 , проживає разом із матір`ю, яка є особою пенсійного віку , раніше не судимий .

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття у скоєному злочині.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити покарання в межах санкцій за ч.1 ст.164 КК України у вигляді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілою не заявлено. Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ,потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1