ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 1-кс/489/969/2013р.
У Х В А Л А

21.10.2013 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

судді Семерея М.Ф.,

при секретарі Семенко І.Ф.,

прокурорі Касьяненко Т.М.

потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 Васильєвни 03.03.1972 р. на рішення слідчого СВ ОСОБА_3 ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 05.10.2013 р. внесеного до ЄРДР за № 0002647 від 30.04.2013 р., -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з скарги, ОСОБА_2 з 1992 року працює перукарем - жіночим майстром в ТОВ «Ювілейне» за адресою м. Миколаїв, пр. Миру, 2-А/22.

ОСОБА_5 працює в цьому ж підприємстві перукарем - чоловічим майстром, також тривалий час.

02.02.2012р. в ранковий час, коли колектив жіночого залу, в тому числі вона і ОСОБА_6 прийшли на робоче місце і почали працювати з клієнтами, то виявили, що хтось з чоловічого залу знову підключився подовжувачем до нашої електророзетки. Вони (ОСОБА_5, Куліш і Зайве) обігрівали свій зал електричними камінами за наш рахунок. ОСОБА_6 вимкнула вилку їх подовжувача і не заходячи в їх приміщення, поклала електропровід близько їхні двері і вони пішли до себе в зал. Через деякий час, приблизно через 20 хвилин, вони знову побачили цей їхній електрокабель-подовжувач, включеним в їхню електророзетку ОСОБА_6 взяла ніж і відключивши їх провід з мережі, відрізала його частину, приблизно в 20 см від вилки. І знову поклала все це під їхні двері. Відразу з чоловічого залу вийшли ОСОБА_5, Куліш і Зайвая і стали ображати і звинувачувати їх у тому, що вони не дають їм грітися, коли на вулиці мороз.

Через кілька хвилин, коли вона стояла біля робочого місця ОСОБА_6, то почула, що хтось зайшов до зали. Обернувшись вона побачила, як до мене в напівзігнутому стані, швидкими кроками, як би крадькома, наближається ОСОБА_5, у руці якої були ножиці. Вона з силою відштовхнула її вбік, і не виймаючи вилку з розетки, стала перерізати електропровід включеного в мережу нашого обігрівача. Її вдарило струмом, пролунав хлопок. Вона з метою її порятунку, відштовхнула ОСОБА_5 від місця її контакту з джерелом електричної небезпеки. Та у відповідь на це переклала ножиці вістрям вниз, - як ніж, і стала наносити їй удари. Постійно маючи намір потрапити в обличчя ножицями та іншої вільною рукою. Одного разу їй це вдалося-вдарити ножицями. Але в основному вона потрапляла по руках, так як вона захищалася. Діями ОСОБА_5 їй заподіяно тілесні ушкодження які віднесені до лекгих тілесних ушкодженнь.

19.07.2012г. вона звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва зі скаргою приватного обвинувачення про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України.

17.04.2013 р. вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5, виправдана в скоєнні злочину передбаченного ч. 1 ст. 125 КК України за відсутністью в її діях складу зазначенного злочину. Рішення суду грунтувалося на тіх обставинах, що в період розгляду справи було встановлено, що їй заподіяні тілесні ушкодження які відносятся до катиегорії легких з короткосчаним розладом здоровья і такі дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України.

В звязку з чим просить відмінити незаконнє і необгрунтовване рішення слідчого СВ ОСОБА_3 ММУ УМВС України в Миколаївській області про закриття кримінального провадження від 05.10.2013 р. внесеного до ЄРДР за № 0002647 від 30.04.2013 р.

В судовому засіданні скаржниця підтримала вищевказану скаргу.

У судовому засіданні прокурор вважав, що постанову винесена згідно фактичних матеріалів справи і є законною і обґрунтованою.

Слідчий в судове засідання не зявився був належним чином повідомлений, що не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення учасників розгляду скарги, вивчивши матеріали скарги та матеріали які в судовому засіданні надав суду прокурор, суд вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно і підлягає скасуванню з наступних підстав:

- як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 05.10.2013 р., що 30.04.2013 р. до ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_2 до притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125. КК України;

- закриваючи кримінальне провадження посилається на те, що існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили.

Дане ствердження слідчого немає ніяких підстав, оскільки ОСОБА_5 виправдана за ч. 1 ст. 125 КК України, а не за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в природі не існує такого вироку відносно ОСОБА_5 Який вступив в законну силу.

Тобто слідчий помилково прийшов до такого рішення.

Згідно з положеннями ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчому при прийняті рішення по даному кримінальному провадженню врахувати вимоги ст.. 94 КПК України і прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скасувати постанову слідчого СВ ОСОБА_3 ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 30.04.2013 р. внесеного до ЄРДР за № 0002647 від 05.10.2013 р.

Поновити досудове кримінальне провадження в ході якого встановити обставини зазначені в мотивувальній часті ухвали, дати їм належну юридичну оцінку і прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: