Справа № 750/1/16-к
Провадження № 1-кс/750/43/16

У Х В А Л А
05 січня 2016 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу Приватного підприємства «Консалтинговий центр «ЛІДЕР» на бездіяльність прокурора Чернігівської місцевої прокуратури та зобов`язання його внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :
04.01.2016 року до суду поштою надійшла скарга Приватного підприємства «Консалтинговий центр «ЛІДЕР», підписана представником адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах Приватного підприємства «Консалтинговий центр «ЛІДЕР» на підставі договору, на бездіяльність прокурора Чернігівської місцевої прокуратури та зобов`язання його внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги у ній зазначено, що 23.12.2015р. ПП «КЦ «Лідер» звернулося до Чернігівської місцевої прокуратури з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.3 ст.186, ч.1 ст.365 КК України, вбачаючи склад даних кримінальних правопорушень у діях ст. слідчого СВ ЧВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_5 , невстановлених осіб, які назвались співробітниками поліції, а також невідомих озброєних осіб у балаклавах, які проводили обшук 18 грудня 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.12.2015р. у нежитловій будівлі за адресою: м. Чернігів, вул. 1 Травня, 166, власником якої є ТОВ «Смена», а суборендарем, за твердженням скаржника ПП «Консалтинговий центр «Лідер».

Зазначений склад кримінальних правопорушень скаржник вбачає у діях вказаних вище осіб, тому, що ПП «Консалтинговий центр «Лідер» не має відношення до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007234 від 23.09.2015р., в межах якого проводився обшук, зазначене вище приміщення дійсно належить ТОВ «Смена», але з 01 грудня 2015 року перебуває у суборенді у ПП «Консалтинговий центр «Лідер» на підставі договору № 01-12/С-3 від 01.12.2015р., крім того, в ухвалі слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення обшуку не зазначено слідчих дій відносно майна, що належить ПП «Консалтинговий центр «Лідер».

Листом від 28.12.2015р. № 272-вих15 за підписом першого заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури заявника було повідомлено, що прокурор не вбачає підстав для внесення в ЄРДР відомостей, викладених в заяві ПП «КЦ «Лідер».

Вважаючи таку відмову безпідставною, скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просив зобов`язати прокурора Чернігівської місцевої прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення слідчим СВ ЧВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_5 , невстановленими особами, які назвалися співробітниками поліції, а також невідомими озброєними особами у балаклавах дій щодо незаконного заволодіння майном ПП «Консалтинговий центр «Лідер», в яких вбачаються ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.3 ст. 186 ч.1 ст. 365 КК України.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити з викладених у ній підстав, пояснив, що ордера на підтвердження своїх повноважень надати не може, але такий має від 18.12.2015р., просив у скарзі зобов`язати вчинити відповідні дії прокурора Чернігівської місцевої прокуратури, оскільки не відомо, кому керівник прокуратури доручить вчинити дії, адже заява про вчинення кримінального правопорушення подавалася керівнику Чернігівської місцевої прокуратури, а відповідь надавалася першим заступником керівника, в судовому засіданні усно заявив про уточнення, яке є фактичною зміною вимоги скарги, а саме просив зобов`язати вчинити дії з внесення до ЄРДР відомостей керівника Чернігівської місцевої прокуратури.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, оскільки підстав для її задоволення немає, пояснив, що під час обшуку був присутній володілець приміщення, зауважень чи скарг від якого не надходило, у заяві про вчинення кримінального правопорушення не вказано обставини вчинення кримінального правопорушення, вказано лише про те, що обшук. на думку заявника, проведено незаконно, підстав для внесення до ЄРДР відомостей за вказаною заявою не було.

Заслухавши представника скаржника, прокурора, дослідивши матеріали у провадженні за скаргою, приходжу до наступного висновку з такого.

Як вбачається із доданої до скарги копії заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.12.2015р., в ній скаржник просив прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.3 ст. 186 ч.1 ст. 365 КК України, посилаючись на проведення обшуку вказаними вище особами з порушенням вимог КПК України. Також, як слідує із копії вище вказаної заяви від 23.12.2015р. в результаті обшуку, було вилучено комп`ютерну та оргтехніку, магнітні носії інформації, що належали ТОВ «Чернігівторг» та якими володіло та користувалось ТОВ «Лідер», інше майно, не зазначене в ухвалі слідчого судді, на підставі якої проводився обшук. Вилучення майна призвело до зупинення підприємницької діяльності ПП «Консалтинговий центр «Лідер».

Згідно відповіді Чернігівської місцевої прокуратури від 28.12.2015р., підстав для внесення відомостей, викладених у зверненні, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не вбачається.

Стаття 214 КПК України зобов`язує слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Одночасно, за змістом п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться не будь-які відомості, викладені у заяві чи повідомленні, а лише ті, які містять виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведені потерпілим, заявником, чи виявлені з іншого джерела.

При цьому слід враховувати підстави внесення таких відомостей згідно ч.1 ст.214 КПК України, а саме: подання відповідної заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, самостійного виявлення прокурором або слідчим з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 162 КК України передбачає відповідальність за порушення недоторканості житла, зокрема, частина друга цієї статті передбачає відповідальність за вказані в частині першій цієї статті дії, вчинені службовою особою, або із застосуванням насильства чи погрозою його застосування. В той же час, як слідує зі змісту скарги та заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.12.2015р., приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проводився обшук, є нежитловим. Одночасно, із заяви скаржника однозначно не вбачається, яку саме кваліфікуючу обставину ч.2 ст.162 КК України він вважає наявною.

Частина 3 статті 186 КК України передбачає відповідальність за грабіж, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, або що завдав значної шкоди потерпілому. Скаржником у його заяві про вчинення кримінального правопорушення від 23.12.2015р. не наведено обставин, передбачених даною правовою нормою, які б могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України. Крім того, виходячи із змісту копії його заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.12.2015р., яка докладена до скарги, у ній зазначено, що вилучалося майно, що належить ТОВ «Чернігівторг», яким володіло та користувалося ТОВ «Лідер», а не ПП «Консалтинговий центр «Лідер».

Частина перша статті 365 КК України передбачає відповідальність за перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, держави чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб. При цьому скаржником в його заяві про вчинення кримінального правопорушення від 23.12.2015р., не наведено факту завдання істотної шкоди.

Враховуючи викладене вище, скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України,
у х в а л и в:
У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1