Єдиний унікальний номер 341/179/15-к
Номер провадження 1-кс/341/13/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2015 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі
слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимий,

який підозрюється за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_6 , будучи засудженим 09.10.2014 Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277, ч. 2 ст. 304 КК України із застосуванням ст. ст. 70 ч. 1, 75 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, а також будучи 17.10.2014 повідомленим про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

Так, 26.01.2015 у вечірній час ОСОБА_6 перебував у гостях у ОСОБА_7 , яка проживає в житловому будинку в АДРЕСА_2 , де разом з співжителем її дочки ОСОБА_8 розпивали алкогольні напої. Під час розпивання спиртного ОСОБА_6 з метою наживи та викрадення чужого майна запропонував ОСОБА_8 вчинити крадіжку з магазину, який знаходиться в АДРЕСА_3 та належить підприємству «Луква» Галицького районного споживчого товариства. ОСОБА_8 погодився на пропозицію ОСОБА_6 , після чого вони обоє, закінчивши розпивати спиртне, 27.01.2015 близько 02.00 години, з метою виконання свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, направилися до згаданого вище торгового закладу.

Підійшовши до магазину підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, за допомогою невстановленого слідством предмету відважив дерев`яні штапики у вікні вхідних дверей вказаного торгового закладу і зняв скляну шибу. Після цього ОСОБА_6 переліз через утворений у дверях лаз у коридор магазину, де із застосуванням фізичної сили, діючи умисно та з корисливих мотивів, вибив ногою кріплення рухомої металевої планки з навісним замком на внутрішніх дверях магазину входу до торгової зали і таким чином усунув перешкоду для доступу у приміщення торгового залу.

Після цього у коридор магазину проник ОСОБА_8 і вони удвох з ОСОБА_6 зайшли у торговий зал, звідки спільно таємно викрали належне підприємству «Луква» Галицького районного споживчого товариства майно, а саме: грошові кошти у сумі 680 грн., вино-горілчані напої та продукти харчування на загальну суму 3009 грн. 22 коп.

Викрадене майно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 почергово перенесли до будинку ОСОБА_7 , де спожили частину продуктів харчування та алкогольних напоїв, а іншу частину цього майна (товару), зокрема викрадені гроші та інші продукти харчування і алкогольні напої, сховали у невстановленому слідством місці.

Таким чином, своїми спільними умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно за попередньою змовою групою осіб та з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_6 разом зі ОСОБА_8 заподіяли підприємству «Луква» Галицького районного споживчого товариства матеріальну шкоду на загальну суму 3689 грн. 22 коп.

Вчинені ОСОБА_6 злочини за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України відносяться до категорії тяжких, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 27.01.2015 огляду магазину «Продуктові товари»; протоколом огляду місця події від 27.01.2015 вилучення з житлового будинку ОСОБА_7 частини викрадених продуктів харчування; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , показаннями ОСОБА_8 та самого ОСОБА_6 , та іншими матеріалами у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 є особою раніше судимою за вчинення злочинів, зокрема тяжкого злочину, яка в даний час не має погашеної судимості, що підтверджується довідкою про судимість, в даний час ніде не працює, тобто немає засобів для існування, веде антигромадський спосіб життя, може в будь-який час покинути місце свого проживання та виїхати за межі в Івано-Франківської області, переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків у провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому на підставі наведеного слідчий клопоче про задоволення даного клопотання.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили про його задоволення.

Адвокат підозрюваного в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даного клопотання, просив суд відмовити в задоволенні даного клопотання.

ОСОБА_6 в судовому засіданні вину в скоєнні даного злочину визнав,однак просив суд не застосовувати щодо нього міру запобіжного засобу у вигляді триманням під вартою, а обмежитись іншим запобіжним засобом не пов`язаного з триманням під вартою.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

П.4 ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Разом із тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

А тому слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 слід задовольнити із визначенням розміру застави.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; розмір завданої злочином шкоди, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України в розмірі шістдесяти мінімальних заробітних плат, тобто в сумі 73 080 (сімдесяти трьох тисяч вісімдесяти грн.) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та житель АДРЕСА_1 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на строк шістдесят днів, терміном до «28» березня 2015 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 здійснювати у СІЗО м. Івано-Франківська.

Розмір застави визначити в межах 60 мінімальних заробітних плат, тобто в сумі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

1)
4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Галицького районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Галицького району.

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 28.03.2015 року.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківського шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1