г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4022/15-к
Номер провадження 1-кп/213/49/16
В И Р О К
Іменем України
08 лютого 2016 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0001429 від 13 вересня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився: м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта: професійно-технічна, одруженого, має неповнолітнього сина- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 30.03.2004 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу за ч. З ст. 185, ст.75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки;
2) 29.11.2004 року Інгулецьким районним судом м . Кривого Рогу за ч. З ст. 185, ст.ст.70 ч.4, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки;
3) 21.03.2006 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
4) 21.01.2009 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ст.ст.70 ч.1, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 23.03.2012 року звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 23 дні, судимості не погашені,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився: м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта: професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, мешкаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.12.2014 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу за ч. З ст.15, ч.3 ст. 185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік, судимість не погашена,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим: 1) 30.03.2004 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу за ч. З ст. 185, ст.75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки;
2) 29.11.2004 року Інгулецьким районним судом м . Кривого Рогу за ч. З ст. 185, ст.ст.70 ч.4, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки;
3) 21.03.2006 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
4) 21.01.2009 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ст.ст.70 ч.1, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 23.03.2012 року звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 23 дні та маючи не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив умисний корисливий злочин.
Так, ОСОБА_5 13.09.2015 року, приблизно о 18:00годині знаходячись біля магазину «Віта» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кимівська 51, вступив у попередню злочину змову з ОСОБА_6 , який також був засуджений 23.12.2014 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу за ч. З ст.15, ч.3 ст. 185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік і який має не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив умисний корисливий злочин. Так, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вступили у попередню злочинну змову направлену на таємне викрадення чужого майна, а саме металобрухту ПАТ «АрселорМіттал - Кривий Ріг». Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 прослідували на охоронювану територію дробильної фабрики гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал - Кривий Ріг», де діючи з корисливих мотивів, кожен повторно, шляхом вільного доступу, знаходячись на території промислової ділянки ПАТ «АрселорМіттал - Кривий Ріг» в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу на відстані 17 метрів на північ від електроопори № 15, залізничного переїзду умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрали металеві двері, розміром 145*85 см, вагою 40 кг, та взявши їх в руки почали переносити двері в напрямку житлового масиву «НкГЗК», з метою збуту їх на пунктах прийому металобрухту. Однак, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 свої злочинні дії до кінця не довели, з причин які не залежали від їх волі, не вчинивши усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були викриті працівниками міліції та співробітниками мобільного дозору ТОВ РОА «СТАФ».
Згідно матеріалів, наданих адміністрацією ПАТ «АрселорМіттал - Кривий Ріг» а також висновку товарознавчої експертизи № 47 від 30.10.2015року року, вартість металевих дверей розміром 145*85 см, яка оцінена як лом чорного металу вагою 40 кг складає 142 грн. 60 копійок, що з урахуванням ПДВ 20% складає 171 грн. 12 копійок.
Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів як показання та документи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовився давати пояснення та погодився давати відповідді на поставлені запитання. При цьому пояснив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, ст. 185 ч.3 Кримінального кодексу України визнає повністю, викладені в зміненому обвинувальному акті обставини підтверджує і не оспорює їх, щиро розкаявся у скоєному. Він підтверджує, що все так і було, як зазначено в зміненому обвинувальному акті, що він дійсно 13.09.2015 року разом з ОСОБА_10 знаходячись на території промислової ділянки ПАТ «АрселорМіттал - Кривий Ріг» в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу неподалік від залізничного переїзду побачили та викрали металеві двері. Однак, коли несли вказані двері в сторону житлового масиву «НкГЗК», вони були затримані та викрадене майно у них вилучили.
Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні відмовився давати пояснення та погодився давати відповідді на поставлені запитання. При цьому на поставлені запитання пояснив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, ст. 185 ч.3 Кримінального кодексу України визнає повністю, викладені в обвинувальному акті обставини підтверджує і не оспорює їх, щиро розкаявся у скоєному. Все так і було, як зазначено в обвинувальному акті.

Крім повного визнання своєї вини кожним обвинуваченим, їх вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ст.349 ч.3 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зібрані у справі докази та у своїй сукупності, свідчать про те, що дії обвинувачених:

ОСОБА_5 і ОСОБА_11 слід кваліфікувати за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України. Вказані докази у своєму взаємозв`язку дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 і ОСОБА_11 кожен винуватий у вчиненні вищезазначеного кримінально караного діяння, передбаченого ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України за ознаками, які полягають у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, якщо особа з причин, що не залежали від її волі не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченим: ОСОБА_5 і ОСОБА_11 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кожним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу кожного обвинуваченого, які за місцем проживання характеризується посередньо, не працюють, раніше судимі, судимості не погашені. ОСОБА_11 по даному кримінальному провадженню скоїв кримінальне правопорушення в період відбування покарання з випробувальним строком за вироком від 23.12.2014 року, ОСОБА_5 має рецидив злочину. Обвинувачені: ОСОБА_5 і ОСОБА_11 у лікарів: психіатра та нарколога на обліку не знаходяться, вину визнали повністю, в скоєному щиро розкаялися. ОСОБА_5 має неповнолітнього сина- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цивільний позов не заявлено.

Суд ураховує також наявність відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обставин, зокрема, щире каяття, визнання своєї вини та наявність неповнолітнього сина. Відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України до обтяжуючих покарання обвинуваченому обставин- суд відносить рецидив злочину.

Відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України обвинуваченому ОСОБА_11 до пом`якшуючих покарання обставин, суд відносить щире каяття, визнання своєї вини. Відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжуючих покарання обставин у обвинуваченого ОСОБА_11 судом не встановлено.

Судом також враховуються вимоги ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За таких обставин суд вважає, що покарання кожному обвинуваченому за ст.15 ч.3, ст.185 ч.3 КК України слід обрати у вигляді позбавлення волі.

Одночасно, суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченим, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинувачених ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Оскільки, ОСОБА_11 вчинив нове кримінальне правопорушення в період відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, необхідно приєднати до покарання призначеного за даним вироком у вигляді позбавлення волі частково не відбуте покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2014 року у виді позбавлення волі та остаточно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Оскільки, виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе і без його безпосередньої ізоляції від суспільства, необхідно застосувати звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України. Разом з цим, в силу вимог ст. 76 Кримінального кодексу України на обвинуваченого слід покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; своєчасно з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 необхідно обрати у вигляді взяття під варту, взявши під варту в залі суду та залишити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу- не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, ОСОБА_6 приєднати до покарання призначеного за даним вироком у вигляді позбавлення волі частково не відбуте покарання призначене вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 23.12.2014 року за ч. З ст.15, ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та остаточно призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 обрати у вигляді взяття під варту, взявши під варту в залі суду та залишити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання рахувати ОСОБА_6 з 08.02.2016 року.

На підставі ст.72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 час знаходження під вартою з 08.02.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день знаходження під вартою за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України покладені на нього обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

своєчасно з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Речові докази: лом чорного металу вагою 40 кг. у вигляді металевих дверей, які згідно розписки знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_12 (чергового оперативного (караулу) №3 Департаменту з Безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»- передати Публічному акціонерному товариству «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Матеріали кримінального провадження № 0001429 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/4022/15-к, пр.1-кп/213/49/16.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судом першої інстанції і не набрали законної сили.

Відповідно до статті 395 КПК України апеляційна скарга на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, подається через суд, який ухвалив судове рішення, до Апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1