Справа № 477/2771/15-к
Провадження № 1-кп/477/216/15
ВИРОК
24 грудня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі
головуючого по справі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого
-в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
28 вересня 2015 року приблизно о 14-30 годин ОСОБА_5 знаходився біля дитячого садка по АДРЕСА_1 , де між ним та ОСОБА_3 виникла словесна сварка, під час якої ОСОБА_3 , маючи намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , схопив дерев`яну палицю, якою наніс потерпілому удар по голові. В результаті зазначених дій у ОСОБА_5 з тім`яної області голови потекла кров, при види якої потерпілий злякався та почав бігти до дитячого садка, а ОСОБА_3 його наздогнав та наніс тією ж палицею удар в область ніг, від чого потерпілий впав на землю. Внаслідок нанесених ОСОБА_3 ударів потерпілий ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді відкритого осколкового перелому нижній третини кісток лівої голені із зміщенням, забитої рани тім`яної області, та був госпіталізований до ЛШМД м. Миколаєва.
В ході розгляду вказаної справи, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав та пояснив, що дійсно в ході конфлікту із ОСОБА_5 він наніс йому один удар палицею в область ноги в момент коли останній тікав від нього та дійсно міг спричинити йому вказані тілесні ушкодження. Натомість вважає, що ініціатором конфлікту був сам потерпілий, а тому матеріальний та моральний збиток не визнає.
Свої пояснення з приводу нанесених потерпілому травм обвинувачений підтвердив в ході досудового розслідування під час слідчого експерименту за його участю.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 28 вересня 2015 року до нього прийшов обвинувачений та поставив питання з приводу грошового боргу йому, та вказав, що борг сплачувати наміру немає, у зв`язку з чим між ними виникла сварка та обвинувачений направився додому. Він направився слідом за обвинуваченим ОСОБА_6 та прийшов до нього у двір аби з`ясувати вищевказані боргові питання, коли між ними виникла сварка яка перейшла у бійку. Обвинувачений штовхнув його, від чого він упав та вдарився головою, у нього виступила кров, тому злякавшись почав тікати. Обвинувачений його наздогнав і вдарив палицею по нозі, після чого відчувши сильний біль він упав. На допомогу йому прийшли працівники дитячого садка, розташованого поблизу, та госпіталізували його до ЛШМД м. Миколаєва. Через отримані травми він знаходився на лікуванні, а тому просив про відшкодування завданих матеріальних збитків та про стягнення моральної шкоди, що спричинена перенесеним фізичним болем та моральними стражданнями, та що до цього часу він позбавлений можливості нормального пересування через травму ноги.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в середині дня 28 вересня 2015 року йому зателефонували працівники дитячого садка, та сказали, що в результаті бійки з племінником ОСОБА_3 , його тесть ОСОБА_5 лежить перед дитячим садком в крові. Коли той приїхав до вказаного місця то потерпілий лежав біля дитячого садка на плитах, його голова була в крові а нога була неприродно вивернута в голеностопному суставі, що свідчило про відкритий перелом. Він організував транспорт та разом зі знайомим відвіз потерпілого до ЛШМД м . Миколаєва.
Окрім того, судом досліджені письмові докази.
Час та місце скоєного ОСОБА_3 підтверджується заявою потерпілого до міліції, згідно якої він просив прийняти заходи до його племінника ОСОБА_3 , який 28 вересня 2015 року після сварки наніс йому тілесні ушкодження в область голови, а також наніс удар по нозі, внаслідок чого він отримав перелом.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №263 від 18.11.2015 р., у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження у вигляді відкритого осколкового перелому нижній третини кісток лівої голені із зміщенням, забитої рани тім`яної області. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Також наявні пошкодження у вигляді забиття тулубу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному нанесенні потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та що слід кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, є несудимим, обставини справи, скоїв кримінальне правопорушення середньої тяжкості, обставини, що обтяжують покарання відсутності, у зв`язку з чим суд вважає можливим виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним інших кримінальних правопорушень без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.
Цивільний позов прокурора Жовтневого району Миколаївської області про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради в розмірі 1505грн. 05 коп., підтриманий прокурором в судовому засіданні, на підставі ст. ст.1206, 1190 ЦК України підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо морального відшкодування, виходячи з обставин справи, суд вважає доведеним, що діями ОСОБА_3 було спричинено моральну шкоду потерпілому, яка пов`язана з перенесенням страждань через нанесені фізичні травми, тому з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає необхідним у відшкодування моральної шкоди стягнути на користь позивача 5 000 грн..
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, -
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі двох років іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. 2, п. 3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради витрати лікарської установи на лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 1505(одна тисяча п`ятсот п`ять) грн. 05 коп.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору, засудженому та потерпілому.
Суддя ОСОБА_1