Справа № 425/21/16-к
Провадження №11сс/782/13/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року. Колегія суддів судової палати апеляційного суду Луганської області у кримінальних справах у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , в м. Сєвєродонецьк Луганської області розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 січня 2016 року, у кримінальному провадженні № 0000406 від 25 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 -

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 січня 2016 року, задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та продовжено дію строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування до 12 лютого 2016 року.

В апеляційній скарзі адвокати просять ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 ..

Мотивуючи свої доводи, в апеляційній скарзі, захисники зазначають, що оскаржувана ухвала постановлена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. На їх думку підозра щодо ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України явно не обґрунтована, оскільки виходячи з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 на їх думку не отримував неправомірну вигоду взагалі

На їх думку в матеріалах кримінального провадження щодо обрання запобіжного заходу в клопотанні необ`грунтовано вказано на доведеність вини ОСОБА_6 в інкримінованому злочині що свідчить про упередженість слідчого. Крім того не було представлено жодного документального підтвердження існування ризиків переховуватися підозрюваним від слідства та іншим способом перешкоджати слідству.

Суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, не мотивував, чому інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки їх підзахисного, а також не прийняв до уваги, дані про особу підозрюваного, а прокурор не довів неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів, а слідчий суддя не взяв це до уваги.

Крім того посилаються на порушення в частині дотримання процесуальних строків, що полягає в поданні клопотання про продовження строку тримання під вартою з порушенням вимог, передбачених ст.ст.115,199 КПК України, а також на положення ст.5 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод".
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 який брав участь в судовому засіданні дистанційно, які підтримали доводи апеляції, просили скасувати ухвалу суду про продовження строків тримання під вартою, та відмовити в задоволенні клопотання слідчого, прокурора, який заперечував проти апеляції і доводів апеляційної скарги, як таких, що не підлягають задоволенню обговоривши наведені доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2015 року ОСОБА_6 було затримано у порядку ст.208 КПК України, 12 листопада 2015 року йому повідомлено про підозру, 14 листопада 2015 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів та визначено розмір застави 600 мінімальних заробітних плат.

28 грудня 2015 року судом зменшено розмір застави до 450 мінімальних заробітних плат.

05 січня 2016 року військовий прокурор Луганского гарнізона продовжив срок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000406 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у виненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України до 3 місяців, тобто до 12.02.2016 року.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, що вказує на те, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам закону.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч.3 ст.183 КПК України, при ухвалені рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив розмір застави, у межах закону, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке є тяжким корупційним правопорушенням і яке створює в очах громадян негативне враження безвладдя, безправності та хабарництва в системі правоохоронних органів та викликає недовіру до правоохоронних органів.

Так, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилаються слідчий і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування, та незаконно впливати на учасників процесу у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики з часу застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують до теперішнього часу.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.

Крім того слідчий суддя врахував вказані в поданні слідчого слідчі дії які необхідно вчинити для закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженню и які виконати до закінчення строку дії попередньої ухвали суду органам досудового слідства не виявляється можливим, у зв`язку з чим, ухвалою слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 січня 2016 року дію строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 було продовжено в межах строку досудового розслідування до 12 лютого 2016 року.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги захисників ОСОБА_6 є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.

Що до доводів апеляційної скарги що до порушень строків подання клопотання про продовження строків тримання під вартою відповідно до ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Як вбачається із матеріалів провадження, строк дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою закінчувався 10.01.2016, а клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою надійшло до суду 05.01.2016, тобто в строк передбачений ч.1 ст.199 та ч.3 ст.115 КПК України.

Тому і ці доводи апеляції захисників є необґрунтованими і не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Крім того слідчий суддя в ухвалі на залишив без уваги посилання захисників на ч.3 ст.5 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" про те що навіть обгрунтована підозра не може бути виправданням тримання під вартою, мотивував своє рішення в цій частині з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, зокрема про те що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства дивись наприклад рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України від 10 лютого 2011 року, та рішення ЄСПЛ "Лабіта проти Їталії" від 06 квітня 2000 року.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 січня 2016 року, щодо продовження дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до 12 лютого 2016 року - залишити без змін, а апеляцію захисників - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: