Справа № 495/8857/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2015 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2015 року слідчий СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки "Фольцваген Гольф" Д/з НОМЕР_1 , синього кольору, який був 03.12.2015 року вилучений у гр. ОСОБА_5 , під час проведення огляду місця події, на пункті пропуску «Маяки».

В клопотанні зазначено, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного 03.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003376 за фактом незаконного зберігання наркотичних засобів ОСОБА_5 .

03.12.2015 о 07:00 на пункті пропуску "Маяки" під час огляду автомобіля марки "Фольцваген Гольф" Д/з НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_5 , на задньому сидінні було виявлено металеву коробку, в якій знаходився поліетиленовий пакет з речовиною сіро-зеленого кольору, зовні схожою на маріхуану в кількості 10 гр.

03.12.2015 року під час проведення огляду місця події, на пункті пропуску «Маяки», було вилучено автомобіль марки "Фольцваген Гольф" Д/з НОМЕР_1 , синього кольору.

В ході досудового розслідування виникла необхідність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що у його задоволенні необхідно відмовити виходячи с з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевказане, вважаю, що слідчим не доведені ті обставини, на які він посилається у своєму клопотанні, а саме, у даному кримінальному провадженні будь-якій особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального провадження, тому не обґрунтоване позбавлення власника вказаного вище транспортного засобу можливості ним користуватися, може призвести до порушення його прав, що є неприпустимим. Крім того, слідчим не доведено, що вказаний автомобіль є речовим доказом по кримінальному провадженню а також те, що у вказаному кримінальному провадженні слідчим призначені ті експертизи, задля проведення яких він просить накласти арешт на вищезазначений автомобіль.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя