Провадження №: 1-кп/752/959/15
У Х В А Л А
06.11.2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
провівши в приміщенні суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
05.11.2015 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.

В ході підготовчого судового засідання представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 зазначила, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає, а тому просила призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду. Крім того, прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду, а також незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просив повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. Крім того, захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, посилаючись на відсутність ризиків, встановлених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, дослідивши реєстр матеріалів досудового розслідування, суд надходить до висновку про необхідність повернення даного обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, з наступних підстав.
Згідно ст. 110 ч. 4 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, вичерпні вимоги до обвинувального акту в собі містить ст. 291 КПК України.
Згідно ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) КК України та формулювання обвинувачення.
Проте, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам статті 291 ч. 2 п. 5 КПК України, з наступних підстав.
Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 10.01.2015 року, приблизно о 03 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , після розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_6 , під час виниклого на ґрунті особистих неприязних стосунків конфлікту умисно наніс останній удари сковорідкою по голові та тулубу, чим завдав ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, після чого умисно наніс удари ножем у різні частини тіла, чим завдав ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді колото-різаної рани лівої молочної залози; колото-різаної рани грудної клітки справа по заднє-пахвовій лінії в прекції 5 міжреберія; колото-різаної рани правого плечового суглобу; колото-різаної рани перианальної ділянки з ушкодженнями внутрішнього краю зовнішнього сфінктера прямої кишки.

26.05.2015 року від отриманої ОСОБА_6 відкритої черепно-мозкової травми настала її смерть, згідно висновку судово-медичної експертизи №1463 від 18.06.2015 року між відкритою черепно-мозковою травмою ОСОБА_6 та настанням її смерті існує прямий зв`язок.
Вказані дії ОСОБА_5 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 121 ч. 2 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Проте в обвинувальному акті не зазначено яке відношення мають тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_6 , до кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 121 ч. 2 КК України.
Крім того, під час формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_5 , прокурором не зазначено внаслідок якого тілесного ушкодження, спричиненого ОСОБА_6 , настала її смерть, наявне лише посилання на висновок судово-медичної експертизи №1463 від 18.06.2015 року.
Згідно ст. 291 ч. 4 п. 1 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Вимоги до реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено ст. 109 КПК України, згідно частини 2 пункту 2 якої, реєстр матеріалів досудового розслідування має містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.
Згідно ст. 110 ч. 3 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Проте, всупереч вимогам кримінального процесуального закону реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , не містить даних щодо прийняття слідчим рішення про визнання ОСОБА_7 потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Крім того, у пунктах 5, 12, 14, 15 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування не вказано місце зберігання речей, вилучених під час досудового розслідування в ході проведення процесуальних дій, а саме недопалків сигарет, сліду протектора взуття, рукоятки від сковорідки, сковорідки без рукоятки, змивів речовини бурого кольору, ножу з плямами речовини бурого кольору, шести слідів папілярних узорів, смугастої кофти біло-червоного кольору з плямами речовини бурого кольору, зразків крові ОСОБА_5 , зразків крові ОСОБА_6 .
Також, з пункту 24 розділу ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що слідчим було прийнято рішення про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, перелік яких у вказаному реєстрі матеріалів досудового розслідування слідчим не зазначено.
Крім того, у пункті 5 розділу ІІІ реєстру матеріалів досудового розслідування зазначено, що строк дії застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу тримання під вартою закінчився 11.07.2015 року, підстави перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою у реєстрі матеріалів досудового розслідування не відображені.
Окремо слід звернути увагу процесуального керівника у даному кримінальному провадженні на наступне.
Так, порядок продовження строку тримання під вартою врегульовано статтею 199 КПК України, відповідно до вимог частини першої якої, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Крім того, згідно пункту 4 наказу Генерального прокурора України № 4гн, із змінами, внесеними наказом Генерального прокурора України №4гн-1 від 26.07.2013 року, під час кримінального провадження прокурорам забезпечувати виконання вимог закону щодо додержання розумних строків, а також строків, прямо визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, з огляду на складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних і кримінальних правопорушень, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для забезпечення належної якості досудового розслідування.
Проте, у порушення вимог процесуального закону даний обвинувальний акт відносно обвинуваченого, у якому було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, було подано до Голосіївського районного суду м. Києва з пропуском строку, визначеного ст. 199 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 290 ч. 7 КПК України про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.
Так, згідно обвинувального акту потерпілою у даному кримінальному провадженні є громадянка Сполучених Штатів Америки ОСОБА_7 , яка зареєстрована та проживає у місті Нью-Йорк Сполучених Штатів Америки.
Обсяг міжнародного співробітництва під час кримінального провадження визначено ст. 542 КПК України, згідно положень частини першої якої міжнародне співробітництво під час кримінального провадження полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом вручення документів, виконання окремих процесуальних дій.
Проте, вказані вимоги процесуального закону, а саме - надання запиту про міжнародне співробітництво для проведення процесуальної дії щодо повідомлення потерпілої ОСОБА_7 про відкриття сторонами матеріалів кримінального провадження залишились поза увагою процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.
Згідно ст. 291 ч. 4 п. 3 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Проте, всупереч вказаним вимогам процесуального закону у розписках ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 , доданих до обвинувального акта, відсутні дати їх написання.
Викладені вище недоліки перешкоджають суду призначити судовий розгляд кримінального провадження за даним обвинувальним актом, у зв`язку з чим він підлягає поверненню прокурору для приведення його у відповідність з вимогами ст. 291 КПК України.
Враховуючи тяжкість та характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому його обвинувачують, з урахуванням також наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд надходить до висновку про необхідність задоволення клопотання представника державного обвинувачення та продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, - повернути прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва.
Зобов`язати прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва усунути виявлені недоліки протягом семи діб з моменту вступу ухвали в законну силу.
Клопотання представника державного обвинувачення прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів, тобто до 04.01.2016 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи діб з моменту проголошення.
Суддя ОСОБА_1