АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: ч.2 ст.307 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м.Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 березня 2015 року відносно

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Харкові, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26 жовтня 2004 року за ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі, звільнений на підставі Закону України «Про амністію»;

- 13 січня 2006 року за ч.2 ст.309, ч.2 ст.308 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки;

- 28 квітня 2009 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309, ст.70, ст..71 Кримінального кодексу України до 6 років позбавлення волі, 9 жовтня 2012 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 10 днів;
В С Т А Н О В И В:
Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 березня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України і засуджено за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі; за ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна.

Судом першої інстанції встановлено, що 3 жовтня 2014 року ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, разом з ОСОБА_10 , прибули о 16 годині до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 взяв зі схованки полімерний пакунок з речовиною білого кольору у вигляді порошку та збув його ОСОБА_11 полімерний пакунок з речовиною рослинного походження у висушеному та підробленому стані, який він перевіз та зберігав при собі, отримавши плату за два полімерні пакунки в розмірі 470 гривень.

ОСОБА_10 того ж дня у період часу з 16 годин 20 хвилин до 16 годин 28 хвилин біля будинку №20 по вул.Дарвіна у м.Харкові добровільно видав працівникам міліції полімерний пакунок з речовиною білого кольору у вигляді порошку та полімерний пакунок з речовиною зеленого кольору рослинного походження у висушеному стані.

Речовина у вигляді порошку білого кольору, згідно висновку НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківської області №2039 від 9 жовтня 2014 року масою 0,0721 грамів, містить у своєму складі наркотичний засіб метадон, масою в перерахунку на масу представленої речовини 0,0335 грамів. Речовина рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані згідно висновку судово-хімічної експертизи НДЕКЦ при УМВС України на Південній залізниці №194 від 8 жовтня 2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, на момент проведення експертизи маса канабісу становить 1.45 грамів.

14 жовтня 2014 року ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, разом з ОСОБА_10 , який виступав у якості покупця в рамках оперативної закупки, прибув о 16 годині 5 хвилин до будинку, що розташований за адресою: м.Харків, вул Калініна 1, де ОСОБА_8 взяв зі схованки полімерний пакунок з речовиною білого кольору у вигляді порошку та збув його ОСОБА_10 , отримавши за це плату в розмірі 450 гривень.

14 жовтня 2014 року у період часу з 16 години 40 хвилин до 16 години 50 хвилин біля будинку №67 по вул.Комсомольське шосе у м.Харкові добровільно видав працівникам міліції полімерний пакунок з речовиною білого кольору у вигляді порошку, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи №2245 від 4 листопада 2014 року має масу 01462 грамів та містить метадон, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса метадону в наданій на дослідження речовині становить 0.0282 грамів.

18 листопада 2014 року ОСОБА_8 о 17 годині 25 хвилин зустрівся з ОСОБА_10 , який виступав у якості покупця в рамках оперативної закупки, біля будинку, розташованого за адресою: м.Харків, вул.Полтавський шлях,65, де ОСОБА_8 о взяв зі схованки, паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані та збув його ОСОБА_10 , отримавши за це плату в розмірі 200 гривень.

Того ж дня з 17 години 30 хвилин до 17 години 37 хвилин ОСОБА_10 біля будинку №57/59 по вул.Полтавський шлях у м. Харкові, добровільно видав працівникам міліції паперовий згорток з речовиною зеленого кольору рослинного походження у висушеному та підробленому стані, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи №245 від 19 листопада 2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого становить 7.56 грамів.

У вересні 2014 року ОСОБА_8 отримав від невстановленої в ході досудового слідства особи, рослини конопель, які приніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав до своєї кімнати та почав зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб.

18 листопада 2014 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 була виявлена речовина рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи №253 від 28 листопада 2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, загальною масою 341,11 грамів.

На початку осені 2014 року ОСОБА_8 отримав від невстановленої в ході досудового слідства особи набої у кількості 28 одиниць для стрілецької зброї різного калібру та почав зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено 28 набоїв для стрілецької зброї, які згідно висновку експертизи №366 від 27 листопада 2014 року є боєприпасами заводського виготовлення, а саме: патрони калібру 7,62 мм., 5,45 мм.; одинадцять гвинтівочних патронів калібру 7,62 мм., п`ятнадцять гвинтівочних патронів 7,62 мм. Тринадцять патронів з наданих двадцяті восьмі до стрільби придатні.

Обвинувачений ОСОБА_8 оскаржив вирок Жовтневого районного суду м.Харкова. В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_8 , посилаючись на занадто суворе покарання, просив вирок змінити, застосувати ст.69 Кримінального кодексу України та пом`якшити покарання, взявши до уваги, що він має на утриманні малолітню дитину, свою вину у вчиненні злочину визнав, сприяв його розкриттю і щиро покаявся.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 змінив свої доводи подав апеляційну скаргу в новій редакції, яку пізніше також змінив. В остаточній редакції своєї апеляційної скарги, посилаючись на суттєві порушення кримінального процесуального закону, зокрема, права обвинуваченого на захист, ОСОБА_8 просив вирок Жовтневого районного суду м.Харкова скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. При цьому апелянт просив змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання або домашній арешт.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_8 зазначив, що судовий розгляд справи в суді першої інстанції відбувався у відсутності перекладача з рідної азербайджанської мови, а також захисника. Обвинувачений відмовився від захисника під тиском прокурора, а суд не з`ясував причини відмови від захисника.

Суд ухвалив обвинувальний вирок не на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, а на лише підставі припущень. Суддя порушив таємницю нарадчої кімнати, а у вироку суд не навів мотивів, з яких підстав він не вважає провокацією неодноразову закупівлю у ОСОБА_8 наркотичних засобів, суд не дав правову оцінку факту незаконного затримання ОСОБА_8 , а також порушенням працівниками міліції порядку здійснення оперативної закупівлі наркотичних засобів, зокрема, відсутності доказів використання коштів МВС при проведенні оперативної закупівлі, суд вийшов за межі обвинувачення, оскільки обвинувальні акти в новій редакції не було затверджено прокурором.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи обвинуваченого, який підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, захисника, який під час апеляційного розгляду заявив, що суд першої інстанції оголосив вирок відносно ОСОБА_8 за відсутності обвинуваченого, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Згідно з ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
З матеріалів справи, зокрема з аудіозапису перебігу судового засіданні, вбачається, що в ході судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочинів і підтвердив всі фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, встановлені під час досудового слідства і викладені в обвинувальному акті.

Суд двічі роз`яснив обвинуваченому правові наслідки судового розгляду в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, і, за згодою всіх учасників процесу, в судовому засіданні 12 березня 2015 року вирішив обмежитися допитом обвинуваченого і дослідженням матеріалів кримінального провадження.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не розглядає доводи апеляційної скарги щодо заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом першої інстанції недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу. Це стосується фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, належності та допустимості доказів і доведеності вини ОСОБА_8 .

Перевіривши решту доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 є громадянином України. Він народився, отримав середню освіту, одружився постійно проживає в Україні, і добре розуміється на мові судочинства. Під час досудового слідства і судового розгляду в суді першої інстанції жодних заяв про надання йому перекладача від обвинуваченого не надходило. Не надійшло такого клопотання від ОСОБА_8 і під час апеляційного розгляду.

Затримання ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні злочину було здійснено 18 листопада 2014 року з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. При цьому ОСОБА_8 у присутності понятих було належним чином повідомлено про підстави затримання, роз`яснено його процесуальні права та обов`язки, зокрема, право мати захисника.

Перед першим допитом, після вручення повідомлення про підозру 20 листопада 2014 року ОСОБА_8 у передбачений законом спосіб було знову роз`яснено його права та обов`язки, зокрема, право мати перекладача та захисника. ОСОБА_8 скористався свої правом і 20 листопада 2014 року клопотав про надання йому захисника за призначенням. Того ж дня до участі у досудовому слідстві було допущено адвоката ОСОБА_12 , у присутності якого слідчий вперше допитав підозрюваного.

В подальшому у день закінчення досудового слідства 25 грудня 2014 року ОСОБА_8 письмово відмовився від захисника і заявив, що буде захищати себе самостійно. Того ж дня обвинувальний акт було підписано належними посадовими особами слідчим і прокурором, а також затверджено прокурором у кримінальному провадженні.

В суді першої інстанції у підготовчому судовому засіданні 15 січня 2015 року і на початку судового розгляду 11 лютого 2015 року обвинувачений ОСОБА_8 відмовився від захисника і заявив про бажання захищати себе самостійно.

Допитані під час апеляційного розгляду як свідки секретар судового засідання Жовтневого районного суду м.Харкова ОСОБА_13 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_14 спростували заяву обвинуваченого та його захисника і підтвердили, що 12 березня 2015 року вирок відносно ОСОБА_8 було оголошено в приміщенні Жовтневого районного суду м.Харкова у присутності обвинуваченого.

За таких обставин істотних порушень кримінального процесуального закону під час судового розгляду в суді першої інстанції суд апеляційної інстанції на знаходить і підстав для скасування вироку Жовтневого районного суду м.Харкова з призначенням нового судового розгляду не вбачає.

Беручи до уваги наведене, керуючись статтями 404,405,407,418,419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 березня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - у той самий строк після вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4