ВИРОК
Іменем України
Дата документу 10.12.2015
10 грудня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, не працюючого, не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
13 лютого 2015 року, приблизно о 16 год., обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку № 3, що по вул. Хімічна в м. Полтаві, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, які склалися протягом певного часу їх спілкування, наніс не менше трьох ударів пальцями правої руки, стиснутою в кулак, в голову потерпілій ОСОБА_6 , спричинивши їй тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 267 від 17 лютого 2015 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Продовжуючи свої злочинні дії, в тому ж місці, з тих же мотивів, він наніс приблизно три удари кулаком в голову, один удар лівою ногою у взутті в область живота, правою ногою у взутті в область правого стегна і приблизно три удари ногою у взутті в область спини потерпілої ОСОБА_4 , яка намагалася захистити свою доньку від побиття, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми, синця обличчя, які кваліфікуються згідно висновку судово-медичної експертизи № 1452 від 26 жовтня 2015 року лише в своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синця правого стегна, яке згідно цього ж висновку судовомедичної експертизи кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт його вчинення за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати. Зазначив, що причиною вчинення ним цього злочину явилось те, що потерпілі позбавляли його можливості бачитись з дитиною, батьком якої він являється. Наголосив, що такі неприязнені стосунки з потерпілими існують тривалий час, протягом якого між ними виникали сварки. В день вчинення ним злочину між ними в черговий раз виникла сварка, в ході якої він не стримав себе і наніс потерпілим ті удари, які йому інкримінуються.
Факт заподіяння їй легких тілесних ушкоджень за вказаних вище обставин підтвердила під час допиту в суді потерпіла ОСОБА_4 , яка наголосила, що саме обвинувачений постійно створює конфліктні ситуації з нею та її донькою, з якою має спільну дитину, і б`є їх, що проявлялось уже неодноразово. Під час побиття проявляє агресію та жорстокість. Так було і в день скоєння інкримінованого йому злочину, коли він на вулиці побив її та доньку, нанісши їм чисельні удари кулаками та ногами.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв потерпілим умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеристику його особи, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після цього та ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді арешту, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.
Оскільки обвинувачений засуджується до арешту, який має відбувати реально, то суд вважає за необхідне обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальних витрат і речових доказів по справі немає.
Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.
Строк відбування покарання рахувати з 10 грудня 2015 року.
До набрання вироком законної сили обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1