Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 0608/1-22/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2012 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Андрушкевича С.З

суддів: Захарчука С.В., Котіка В.П.

з участю прокурора: Сидоренка О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Житомирського районного суду від 5 січня 2012 року.

Цим вироком: ОСОБА_2, 28 січня 1993

року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

Веселівського району Запорізької області

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

Романівського району Житомирської області,

українця, з неповною середньою

освітою, неодруженого,

учня ІНФОРМАЦІЯ_3,

громадянина України, раніше не судимого,

перебуває під вартою з 14 грудня 2009 року,

засуджено: за ч.2 ст.263 КК України на два роки позбавлення волі, за ч.4 ст.187 КК України на одинадцять років позбавлення волі без конфіскації майна, за п.6 ч.2 ст.115 КК України на тринадцять років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_2 покарання тринадцять років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишено попереднім утримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_2 постановлено рахувати з моменту затримання з 14 грудня 2009 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 залишено до набрання вироком чинності тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої залишено без розгляду .

Стягнуто на користь НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області 4778 грн.20 коп. судових витрат із законного представника ОСОБА_3

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Як вказано у вироку суду, в жовтні 2009 року за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 незаконно виготовив кастет , тобто холодну зброю. В подальшому ОСОБА_2 умисно носив при собі зазначену холодну зброю.

6 грудня 2009 року близько 1 год.30 хв. в с.Врублівка Романівського району Житомирської області ОСОБА_2 , маючи умисел на вчинення розбійного нападу, поєднаного з насильством, небезпечним для життя , з метою заволодіння чужим майном, прийшов до житлового будинку №1 по вулиці Шкільній , де проживала ОСОБА_4 Реалізуючи свій злочинний умисел , ОСОБА_2 з допомогою принесеної з собою драбини знадвору через двері на горищі , проник в сіни будинку ОСОБА_5 В кладовці будинку ОСОБА_2 взяв цвяходер, за допомогою якого відчинив двері з сіней і проник до кімнати, де спала ОСОБА_4 Під час перебування в кімнаті у нього виник умисел на умисне вбивство останньої з корисливих мотивів. Реалізуючи цей злочинний умисел, застосовуючи насильство , що є небезпечним для життя потерпілої, ОСОБА_2 умисно, з великою силою прикладання завдав два удари цвяходером їй по голові і умисно вбив ОСОБА_4, після чого незаконно заволодів її грошима в сумі 1853 грн.

В апеляції адвокат ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 просив вирок суду змінити , поскільки призначене покарання є надто суворим , не відповідає особі засудженого і обставинам вчиненого злочину.

На обгрунтування апеляції вказував , що в основу обвинувачення ОСОБА_2 були покладені первинні визнавальні покази самого засудженого, явка з каяттям ,покази , дані ним під час відтворення обстановки і обставин події , де ОСОБА_2 детально розповів про обставини інкримінованих йому злочинів. Однак, судом належної оцінки цим показам дано не було. Не повністю досліджені покази засудженого щодо вбивства ОСОБА_6 ОСОБА_7, не встановлено кому належать відбитки пальців рук та пачка цигарок, виявлені в будинку потерпілої.

При обранні покарання судом не взято до уваги те , що ОСОБА_2 ріс та виховувався у своєї тітки ,був позбавлений материнського тепла і ласки ,що вплинуло на його формування як особистості. З матеріалів справи видно, що викрадені гроші він використав для придбання мобільного телефону, святкування дня народження у знайомого, тобто хотів жити таким же сучасним та повноцінним життям як його ровесники, однак не міг цього собі дозволити.

Всі допитані в справі свідки позитивно його характеризують і відзначають його хороші якості.В звязку з наведеним , просив вирок щодо ОСОБА_2 змінити та призначити йому більш мяке покарання.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_1, думку прокурора про залишення вироку без зміни, обговоривши доводи апеляції, перевіривши вирок суду в межах ст. 365 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції доказам по справі дана відповідна оцінка, дії засудженого обґрунтовано кваліфіковані за ст.263 ч.2,187 ч.4,п.6 ч.2 ст.115 КК України як виготовлення і носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя особи , що зазнала такого нападу, поєднаний з проникненням в житло і заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, умисне вбивство ,вчинене з корисливих мотивів.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованим і законним.

Посилання апелянта на те, що по справі не зясовано приналежність відбитків пальців рук і пачки цигарок, та на те, що не в повній мірі досліджено покази засудженого про вбивство ОСОБА_7 потерпілої, спростовуються

показами самого ОСОБА_7 , показами інших свідків, матеріалами судових експертиз. Під час проведення відтворення обстановки і обставин події ОСОБА_2 детально пояснив і показав обставини вчинення ним розбійного нападу та вбивства потерпілої, механізм заподіяння їй тілесних ушкоджень. Тому колегія суддів вважає, що апеляція в цій частині є необґрунтованою.

Доводи в апеляції про суворість призначеного ОСОБА_2 покарання необґрунтовані. Суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, призначаючи засудженому покарання, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до категорії тяжких, дані про його особу, обставини справи, в тому числі і ті, на які є посилання в апеляції.

З врахуванням вказаного суд призначив засудженому мінімальне покарання , передбачене санкцією ст. ст.263 ч. 2 КК України, та ближче до мінімального, що передбачене санкцією ст.187 ч.4 КК України та відповідне покарання за п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_2 ,пом'якшення призначеного йому покарання не встановлено.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 5 січня 2012 року щодо нього - без зміни.

Судді: