Номер провадження: 11-сс/785/1728/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2015 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

заявника - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на постанову Генеральної прокуратури України від 09.10.2015 року про видачу ОСОБА_7 до Російської Федерації (далі РФ), звільнення ОСОБА_7 з-під варти, закриття провадження відносно ОСОБА_7 про видачу його до РФ, проведення всебічної та повної екстрадиційної перевірки обставин, що перешкоджають його видачі до РФ, визнання незаконним та скасування висновку за матеріалами перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 22.05.2015 року (затвердженого 14.07.2015 року) на ім`я ОСОБА_7 , визнання ОСОБА_7 громадянином України та повернення ОСОБА_7 його паспорта або видачу нового,

ВСТАНОВИЛА:

24.04.2015 року до Генеральної прокуратури України з Генеральної прокуратури Російської Федерації надійшов запит №81/3-478-15 від 22.04.2015 року про взяття під варту та видачу (екстрадицію) громадянина РФ - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярська Російської Федерації, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п."в" ч.3 ст.158 КК РФ (крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана з незаконним проникненням до приміщення, вчинена у великому розмірі).

В запиті також вказано, що відносно ОСОБА_7 компетентними органами РФ винесена постанова про залучення в якості обвинуваченого, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та оголошений міжнародний розшук.

11.09.2015 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України у м.Біляївка Одеської області і цього ж дня ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області за клопотанням Біляївського міжрайонного прокурора до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення його видачі (екстрадиції) до РФ.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 09.10.2015 року було вирішено видати до РФ громадянина цієї держави - ОСОБА_7 .

22.10.2015 року ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси зі скаргою з доповненнями на постанову Генеральної прокуратури Укриїни від 09.10.2015 року про його видачу (екстрадицію) РФ, в якій просив дану постанову скасувати, відмовити у його видачі (екстрадиції) до РФ, звільнити його з-під варти, закрити провадження відносно ОСОБА_7 про видачу його до РФ, провести всебічну та повну екстрадиційну перевірку обставин, що перешкоджають його видачі до РФ, визнати незаконним та скасувати висновок за матеріалами перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 22.05.2015 року (затвердженого 14.07.2015 року) на ім`я ОСОБА_7 , визнати ОСОБА_7 громадянином України та повернути йому паспорт або видати новий.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 року в задоволенні даної скарги було відмовлено.

На дану ухвалу ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову Генеральної прокуратури Укриїни від 09.10.2015 року про його видачу (екстрадицію) РФ, відмовити у його видачі (екстрадиції) до РФ, скасувати ухвалу слідчого судді від 11.11.2015 року та звільнити ОСОБА_7 з-під варти, закрити провадження відносно ОСОБА_7 про видачу його до РФ, провести всебічну та повну екстрадиційну перевірку обставин, що перешкоджають його видачі до РФ, визнати незаконним та скасувати висновок за матеріалами перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 22.05.2015 року (затвердженого 14.07.2015 року) на ім`я ОСОБА_7 , визнати ОСОБА_7 громадянином України та повернути йому паспорт або видати новий.

ОСОБА_7 мотивує свої вимоги тим, що, на його думку, судовий розгляд відбувся з істотними порушеннями вимог КПК України, оскільки слідчий суддя не перевірив усіх доводів ОСОБА_7 , залишив поза увагою його клопотання про витребування і дослідження доказів.

ОСОБА_7 вказує, що були порушені його права на захист та ознайомлення з матеріалами справи.

Також ОСОБА_7 зазначає, що, на його думку, він незаконно утримується під вартою, оскільки строк тримання під вартою за ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.09.2015 року сплив 11.11.2015 року і вказаний строк у встановленому законом порядку не продовжувався.

Окрім того, ОСОБА_7 вважає незаконним висновок за матеріалами перевірки підстав для оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 від 22.05.2015 року, затверджений директором Департаменту з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами тимчасово окупованої території України Державної міграційної служби України, оскільки вказана перевірка, на думку ОСОБА_7 , не охоплює усіх обставин, які підтверджують законність отримання ним паспорту громадянина України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку ОСОБА_7 та його захисника -адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.573 КПК України, запит про видачу особи (екстрадицію) направляється за умови, якщо за законом України хоча б за один із злочинів, у зв`язку з якими запитується видача, передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року або особу засуджено до покарання у виді позбавлення волі і невідбутий строк становить не менше чотирьох місяців.
Згідно з ч.2 ст. 573 КПК України, запит компетентного органу іноземної держави про видачу особи може розглядатися лише у разі дотримання вимог, передбачених частиною першою даної статті.
З матеріалів провадження вбачається, що компетентним органом Російської Федерації ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п."в" ч.3 ст.158 КК РФ (крадіжка, поєднана з проникненням в житло і вчинена у великому розмірі).

За ознаками елементів складу даний злочин відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, а саме: крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, або що завдала великої шкоди потерпілому, за яке санкцією вказаної норми передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 обвинувачується компетентним органом Російської Федерації, відповідає вимогам ст.573 КПК України, у зв`язку з чим запит цього органу про видачу останнього був прийнятий Генеральною прокуратурою України до розгляду на законних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.587 КПК України, екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою.
Вичерпний перелік обставин, що можуть перешкоджати видачі (есктрадиції) особи, встановлений у ст.589 КПК України. Відповідно до даної норми, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо:
1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України;
2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України;
3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу;
4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію);
5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України;
6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.
Особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.
Відповідно до ч.1 ст.590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі.
Згідно з ч.4 даної статті, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що він є громадянином України, а рішення про його екстрадицію є незаконним.
Екстрадиційною перевіркою встановлено, що ОСОБА_7 не є громадянином України, а є громадянином Російської Федерації.
Вказана обставина підтверджується наявним в матеріалах провадження Висновком від 22.05.2015 року, затвердженим директором Департаменту з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України Державної міграційної служби України 14.08.2015 року, за матеріалами перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 .
Відповідно до вказаного Висновку, ОСОБА_7 отримав паспорт громадянина України в порушення законодавства, діючого на момент його отримання, та без набуття громадянства.
Окрім того, належність ОСОБА_7 до громадянства Російської Федерації підтверджується наявною в матеріалах провадження копією постанови Центрального районного суду м. Красноярськ Російської Федерації від 02.04.2015 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з якої вбачається, що останній є громадянином Російської Федерації і був двічі судимий Центральним та Октябрьським районними судами м. Красноярська РФ 22.08.2007 року і 25.08.2012 року відповідно.
Також в матеріалах провадження міститься копія паспорта громадянина РФ на ім`я ОСОБА_7 , що свідчить про його приналежність до громадянства Російської Федерації.
З матеріалів провадження не вбачається, що ОСОБА_7 подавав заяву про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористався відповідно до законодавства України правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів.
Інших обставин, передбачених ст.ст. 589 і 590 КПК України, які можуть бути перешкодою для прийняття рішення про видачу ОСОБА_7 компетентному органу Російської Федерації, екстрадиційною перевіркою не встановлено, а будь-яких доказів, які свідчили би про наявність таких обставин, слідчому судді суду першої інстанції під час розгляду скарги ОСОБА_7 та колегії суддів апеляційного суду під час розгляду його апеляційної скарги не надано.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 та доводи, викладені стороною захисту в судовому засіданні, про незаконність зазначеного вище висновку ДМС України за результатами перевірки підстав оформлення ОСОБА_7 паспорта громадянина України, оскільки на момент розгляду скарги слідчим суддею вказаний висновок був дійсним і є дійсним на теперішній час.
Відповідно до нині діючого Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України№320 від 13.04.2012 року, ГУ ДМС України має повноваження за результатами службової перевірки приймати рішення про недійсність паспорту, його вилучення та знищення у разі встановлення факту його оформлення з порушенням вимог чинного законодавства (п.10.4 Порядку).
Доводи сторони захисту про те, що Висновок є незаконним, оскільки в ньому зроблені посилання на нормативні акти, які не діяли на момент оформлення паспорту, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки, як зазначено вище, на момент проведення перевірки ДМС України мала повноваження на проведення службової перевірки, вилучення і знищення паспорта.
Помилкове посилання у Висновку на нормативний акт, який не діє, не спростовує встановленого перевіркою факту порушення ОСОБА_7 законодавства під час оформлення паспорта громадянина України, на підставі яких прийняте рішення про його вилучення і знищення.
Окрім того, колегія суддів наголошує на тому, що визнання незаконним вищевказаного Висновку, визнання ОСОБА_7 громадянином України, прийняття рішення про повернення йому паспорта або видачу нового не входить до компетенції колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області, у зв`язку з чим вищевказані вимоги апеляційної скарги ОСОБА_7 не підлягають розгляду в рамках даного провадження.
У випадку незгоди ОСОБА_7 із вказаним вище Висновком та рішенням про знищення незаконно оформленого паспорта, він має право оскаржити їх в порядку адміністративного судочинства до Одеського окружного адміністративного суду.
На момент розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 останній реалізував своє процесуальне право і звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій ГУ ДМС України в Одеській області, однак знаходження в провадженні Одеського окружного адміністративного суду цього позову не може бути підставою для відкладення розгляду його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді в даному провадженні.

Відповідно до ч.10 ст.584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Згідно з ч.11 даної статті, в межах вищевказаного строку слідчий суддя суду, в межах якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
З матеріалів провадження вбачається, що екстрадиційний арешт був застосований до ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.09.2015 року, яка ОСОБА_7 і його захисником не оскаржувалась, а ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.11.2015 року було задоволене клопотання прокурора Малиновського району та визнано обґрунтованим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі ОСОБА_7 (екстрадиційного арешту).

На підставі викладеного колегія суддів вважає необґрунтованим довід апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що він незаконно тримається під вартою.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, колегія суддів доходить висновку про необхідність залишення апеляційної скарги ОСОБА_7 без задоволення, а ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови Генеральної прокуратури України від 09.10.2015 року, відмову у видачі ОСОБА_7 до Російської Федерації, звільнення ОСОБА_7 з-під варти, закриття провадження відносно ОСОБА_7 про видачу його до РФ, проведення всебічної та повної екстрадиційної перевірки обставин, що перешкоджають його видачі до РФ, визнання незаконним та скасування висновку за матеріалами перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 22.05.2015 року (затвердженого 14.07.2015 року) на ім`я ОСОБА_7 , визнання ОСОБА_7 громадянином України та повернення ОСОБА_7 його паспорта або видачу нового, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4