АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1853/15 Справа № 176/2069/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року, ухваленої за клопотанням засудженого

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в Жовтоводській виправній колонії №26 за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року,
про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про скорочення йому наполовину невідбутої частини покарання у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

Своє рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», суд першої інстанції вмотивував тим, що засуджений підпадає під перелік осіб, визначених в пункті «в» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», на яких дія вказаного Закону не поширюється.

Прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_6 , застосувати до нього ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року та скоротити наполовину не відбуту частину покарання.

Вимоги своєї апеляційної скарги прокурор обґрунтовує тим, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, прокурор зазначає, що висновок суду про те, що засуджений ОСОБА_6 підпадає під перелік осіб, визначених ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» є хибним, оскільки в пункті «в» даної статті Закону зазначено, що амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до зазначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин. Проте, ОСОБА_6 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року засуджено за ст. 128, п.1 ч.1 ст. 72, ст. 71 КК України. Злочин, передбачений ст. 128 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості тобто не є ні тяжким, ні особливо тяжким.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка вимоги апеляційної скарги прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» скорочується наполовину не відбута частина покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», суд першої інстанції своє рішення вмотивував тим, що засуджений підпадає під перелік осіб, визначених ст. 8 зазначеного Закону, а саме в пункті «в» даної статті Закону, до яких обмежується застосування амністії, оскільки він був звільнений судом від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком, судимість за яким до теперішнього часу є не погашеною у встановленому законом порядку, і до закінчення зазначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин, за який відбуває покарання.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції не може погодитися з наступних підстав.

Нормами п. "в" ст. 8 Закону України "Про амністію у 2014 році" визначено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року, за яким він зараз відбуває покарання, ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 08 січня 2014 року та остаточно до відбування призначено покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 128 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, тобто не є ні тяжким, ні особливо тяжким.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи звільненим судом від відбування покарання з випробуванням, до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив злочин невеликої тяжкості, однак умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину не вчиняв.

В зв`язку з викладеним, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 підпадає під перелік осіб, зазначених у п. "в" ст. 8 Закону України "Про амністію у 2014 році", в зв`язку з чим амністія до нього не застосовується, не ґрунтується на нормах чинного закону.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а в силу п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Виходячи з вказаного вище, та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу та постановити свою ухвалу, якою застосувати до засудженого ОСОБА_6 норми ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, на підставі яких скоротити наполовину не відбуту ним частину покарання.

Згідно довідки № 232 від 20 жовтня 2015 року Жовтоводської виправної колонії №26 Дніпропетровської області станом на 20 жовтня 2015 року не відбута засудженим ОСОБА_6 частина покарання становить 2 роки 5 місяців 28 днів.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України та ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року, задовольнити.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року, якою відмовлено у застосуванні Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року до засудженого ОСОБА_6 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», скоротити йому наполовину не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року.

Встановити не відбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 29 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення, засудженим ОСОБА_6 в той же строк з дня отримання ним копії цієї ухвали.

Судді: