Справа № 214/7995/15-к
1-кп/214/732/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0003013 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рога Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, з середньою освітою, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , 15.10.2015 року приблизно о 18:30 годин, маючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, та вони носять таємний характер, скориставшись відсутністю уваги власників помешкання, а також можливих свідків та очевидців, шляхом вільного доступу проник квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_5 , а саме: телевізор марки «JVC» та пульт дистанційного керування до телевізору, зальною вартістю 350 гривень.
Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 , був спричинений збиток на загальну суму 350 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.З КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні дав пояснення аналогічні викладеним в обвинувальному акті обставинам, вину визнав та щиро покаявся.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченому визначається щиросердне каяття та актичне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 1 а.с.50).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який раніше не судимий (Т. 1 а.с.52), за місцем мешкання характеризується нейтрально (Т.1 а.с.49), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (Т. 1 а.а.с.50,51).
Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 2,3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ телевізор марки «JVC», сірого кольору, діагональ 21 дюйм та пульт дистанційного керування від нього, який знаходиться під розпискою у ОСОБА_5 залишити у останнього, дозволивши використовувати на власний розсуд (Т.1 а.а.с.18,22).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1