Справа № 373/1019/15-к
В И Р О К
Іменем України
10 лютого 2016 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді ОСОБА_1

за участі:

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

при секретарі ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (№ЄРДР 0000169) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Харківці Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зі слів перебуває у відставці Державної пенітенціарної служби України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 125 КК України,-

встановив:
13.02.2015 близько 14-00 ОСОБА_3 , перебуваючи у коридорі гуртожитку №1 по вул. Фабрична у м. Переяслав-Хмельницький, палицею, яку взяв у своїй кімнаті, на ґрунті тривалих неприязних відносин умисно наніс декілька ударів по тілу ОСОБА_5 , від чого палиця зламалась. В той час, коли ОСОБА_6 почала піднімати з підлоги частину палиці, ОСОБА_3 іншою частиною палиці, яка залишилась у нього в руках, на ґрунті тривалих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_6 по одному удару в область голови, правого передпліччя та лівого плеча.

В результаті таких дій ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження, які відповідно до висновків експертів №№ 18, 17 від 16.03.2015 та від 20.02.2015 відповідно відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 показав, що 13.02.2015 близько 13-00 перебував один у кімнаті АДРЕСА_2 . При цьому почув, як у коридорі ОСОБА_6 спитала в ОСОБА_5 : «Ну, що будемо?», яка відповіла стверджувально. Зазначене він зрозумів як їх домовленість до провокації протиправних дій щодо нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченому. Коли ОСОБА_3 вийшов зі своєї кімнати, він побачив ОСОБА_5 , яка стояла на відстані біля 2 метрів від нього із двома відрізками лиштви у руках. Він спитав в неї від кого вона буде захищатись? (кого вона хоче побити?). Йому відповіли, що хочуть побити його. При цьому ОСОБА_5 одну лиштву передала ОСОБА_6 й вони почали ними замахуватись на нього. ОСОБА_3 очікував нападу, відчував, що зможе захистити себе самотужки та розраховував на самозахист. Він, захищаючись, взяв у ліву руку дерев`яну рейку довжиною біля 11,5 метру, яка була у нього у кімнаті, й почав нею відмахуватись. Намагався влучити у лиштву, якою його били. При цьому наблизився до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на відстань біля 1 метра. Після нанесення 3-5 ударів рейка зламалась об лиштву приблизно навпіл. Удари наносив приблизно згори донизу. При цьому стояв обличчям до облич нападниць. ОСОБА_6 вдарила його лиштвою по голові, що спричинило кровотечу. Одразу ОСОБА_3 забіг до своєї кімнати. З 2-го поверху прибігли 2 чоловіки й почали грюкати по двері його кімнати. Потім прийшла його дружина й викликала швидку допомогу. Через близько 30 хвилин він був доставлений до лікарні, де його шпитальовано у травматологічне відділення.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що того дня близько 13-45 перебувала у коридорі гуртожитку на 3 поверсі, де проживає. Діти перебували вдома. З обвинуваченим не зустрічалась. У той день дочка була хвора. ОСОБА_5 проводила сина до туалету, оскільки той боявся обвинуваченого й не виходив сам у коридор, коли обвинувачений був вдома. Повертаючись назад зустріла ОСОБА_6 біля своєї кімнати й почала з нею розмову про роботу. Несподівано відчула удари по спині дерев`яною палицею розміром десь 6см на 6 см. Було нанесено біля 10 ударів, здебільшого по правому боку. Правою рукою захищала обличчя. ОСОБА_3 бив допоки ОСОБА_5 не впала й від ударів палка не зламалась. ОСОБА_6 у це момент була трохи далі, поруч був син заходив до кімнати. Нічого у її руках не було. При нанесенні ударів ОСОБА_3 виражався нецензурно, намагався бити згори вниз трохи під нахилом. Коли ОСОБА_6 нахилилась за відламаним кінцем палки, ОСОБА_5 побачила, що ОСОБА_3 наніс їй два удари по голові частиною палки, що залишилась у нього у руках. Ніяких ушкоджень у ОСОБА_3 не було.

Лікувалась близько 3 тижнів з 13.02.2015, потім кожного місяця протягом 4 місяців по 5 днів ще проходила реабілітаційне лікування.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що 13.02.2015 перебувала на кухні гуртожитку, де мешкає. ЇЇ онучка знаходилась у її кімнаті зачинена. Біля кухні зустріла ОСОБА_5 , яка йшла з боку туалету. Розмовляли про роботу. У цей час ОСОБА_3 вибіг зі своєї кімнати й почав бити палицею довжиною близько 1,5 м. ОСОБА_5 , яка перебувала поруч зі своєю кімнатою. Ударів було нанесено багато. Меншу частину зламаної палиці, яка відлетіла, ОСОБА_6 намагалась підняти. При цьому відчула удари по собі.

Свідок ОСОБА_8 (дружина ОСОБА_3 ) повідомила, що у момент бійки перебувала на роботі, коли їй подзвонив чоловік та сказав, що його б`ють й вибивають двері кімнати. Коли прийшла десь через 5 хвилин додому, виявила побиті двері кімнати та бачила ушкодження на голові чоловіка. По дорозі зустріла ОСОБА_6 , яка сказала, що всі побились. Тілесних ушкоджень на ній не було. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийшли до чоловіка та погрожували йому. Через 10 хвилин прибули працівники міліції. Вона викликала швидку допомогу чоловікові. Чоловік казав, що його била ОСОБА_6 лиштвою довжиною близько 2-м. Будь-яких палиць не бачила.

Свідок ОСОБА_11 (донька ОСОБА_5 ) повідомила, що того дня була вдома. Йшла з кухні до кімнати. ОСОБА_3 вийшов зі своєї кімнати із палицею квадратної форми довжиною близько 1,5 метри та почав бити мати по спині, плечу. Наніс кілька ударів, як палка зламалась. Коли ОСОБА_6 нахилилась за відламаною частиною, ОСОБА_3 частиною, що залишилась у нього у руках, наніс кілька ударів по її голові, потім продовжив бити матір. ОСОБА_3 забіг до своєї кімнати, коли прибігли двоє хлопців. Брата відвели до туалету. ОСОБА_3 переслідує свідка вже близько 7 років, чіпляється до неї, ображає.

Свідок ОСОБА_9 повідомив, що 13.02.2015 близько 14-00 вийшов покурити разом із ОСОБА_10 на сходову клітину між 2 та 3 поверхами гуртожитку. Почувши крики, звуки ударів та плач, вони побігли на 3 поверх. Там бачив, як ОСОБА_3 наносив удар ОСОБА_6 палицею довжиною 70-80 см. Поруч стояла ОСОБА_5 та плакала. Він забрав з рук ОСОБА_3 цю палицю та поклав її на стіл біля його кімнати. ОСОБА_3 забіг до своєї кімнати, звідки словесно погрожував розправою із свідком, нецензурно виражався. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 не було. Як тільки приїхали працівники міліції, свідок пішов до своєї кімнати. До кімнати ОСОБА_3 не намагався зайти.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №18 від 16.03.2015 в ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на задній поверхні грудної клітки праворуч, на правій молочній залозі, на внутрішній поверхні правого передпліччя, у верхній та середній третинах, на внутрішній поверхні правої кисті та по правій бічній поверхні грудної клітки, по задній підпахвинній лінії, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Дані тілесні ушкодження спричинені від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий, їх утворення при падінні є малоймовірним.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №17 від 20.02.2015 у ОСОБА_6 мались легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді синця на правому передпліччі, на тлі якого 5 дугоподібних саден, синця на лівому плечі та саден у потиличній ділянці. Дані тілесні ушкодження спричинені від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий, їх утворення при падінні є нехарактерним.

Крім вищевикладеного обставини справи підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 23.03.2015 за участі ОСОБА_5 , з якого вбачається характер та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 13.02.2015. Механізм нанесення цих ушкоджень співвідноситься із визначеними у висновку судово-медичної експертизи №18 від 16.03.2015 тілесними ушкодженнями в ОСОБА_5 , а також відповідають механізму та характеру нанесення ушкоджень, вказаним ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 при їх допитах у судовому засіданні.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.03.2015 за участі ОСОБА_6 , підтверджується характер та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 13.02.2015. Механізм нанесення цих ушкоджень співвідноситься із визначеними у висновку судово-медичної експертизи №17 від 20.02.2015 тілесними ушкодженнями у ОСОБА_6 , а також відповідають механізму та характеру нанесення ушкоджень, вказаним ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 при їх допитах у судовому засіданні.

Оцінюючи показання ОСОБА_3 щодо того, що він захищався від нападу потерпілих, суд доходить висновку, що вони не співвідносяться із іншими дослідженими у суді доказами, а також є суперечливими зважаючи на показання самого обвинуваченого. Зокрема, показання обвинуваченого, що він очікував нападу, відчував, що зможе захистити себе самотужки та розраховував на самозахист, свідчать про умисний характер його дій щодо провокації конфлікту та його розвитку.

Факт того, що обвинувачений тривалий час проходив службу у системі органів виконання покарань, про що він повідомив, дає підстави вважати, що він має фізичну та психологічну підготовку, необхідну для вирішення конфліктних ситуацій із застосуванням фізичної сили, а також обізнаний про характер обставин, які б вказували на наявність ризику для його життя й здоров`я.

Кількість та характер ушкоджень, нанесених потерпілим, свідчать про їх цілеспрямованість, що не співвідноситься із показаннями обвинуваченого про хаотичність його «відмахування» від ударів, які йому наносились.

Наявність тілесних ушкоджень в потерпілої ОСОБА_5 на спині свідчить про те, що у момент їх спричинення потерпіла перебувала у положенні, яке б унеможливлювало активні дії, спрямовані на нанесення нею ушкоджень особі, яка завдавала ударів, що мали наслідком спричинення цих ушкоджень в ОСОБА_5 . Наявність саден у потиличній ділянці ОСОБА_6 також свідчить про неможливість їх спричинення у позиції активного нанесення нею ушкоджень іншій особі, від ударів якої були спричиненні ці садна.

Та обставина, що в обвинуваченого виявлено лише одне тілесне ушкодження, а кількість нанесених ним ударів потерпілим є значно більшою, у поєднанні із ступенем фізичного стану й підготовки обвинуваченого порівняно із потерпілими, свідчить про значну фізичну перевагу обвинуваченого над потерпілими.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що дії ОСОБА_3 щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 палицею не мали характеру самозахисту.

Таким чином, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, має неоднозначні характеристики за місцем проживання, у тому числі як такі, що вказують на його склочний характер, так й такі, що свідчать про добросусідські відносини із сусідами по гуртожитку, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, пенсіонер за вислугою років з 23.01.2008, обставини справи, що пом`якшують й обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено.

Зважаючи на викладене, з огляду на те, що ОСОБА_3 на день проголошення вироку не досяг пенсійного віку, а є пенсіонером за вислугою років, суд доходить висновку, що йому можливо й необхідно призначити покарання в межах санкції відповідної норми кримінального закону у виді громадських робіт.

У пред`явленій позовній заяві потерпіла ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого на відшкодування спричиненої їй моральної шкоди 10000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_3 не визнав повністю. Захисник просив залишити позов без задоволення через недоведеність та безпідставність.

Потерпілі та прокурор просили позов задовольнити.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, оцінюючи докази спричинення потерпілій ОСОБА_5 моральної шкоди, суд приходить до переконання, що потерпілою доведено спричинення їй моральної шкоди, яка виразилась у перенесеному фізичному болі та душевних стражданнях, а також порушенні нормальних життєвих зв`язків, що виразилось у спричинені їй тілесних ушкоджень та подальшому процесі лікування. При цьому, суд вбачає, що надані судові докази та показання потерпілої ОСОБА_5 свідчать про невідповідність ступеню фізичного болю та душевних страждань, а також порушення життєвих зв`язків, заявленій у позові сумі відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вище викладене, керуючись принципами розумності та справедливості, суд оцінює спричинену потерпілій ОСОБА_5 моральну шкоду, заподіяну цим злочином, у розмірі 2000 грн.

Питання про докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , відшкодування спричиненої моральної шкоди у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Документи та DVD диск залишити у матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку може бути отримана обвинуваченим та прокурором негайно після проголошення.
Суддя ОСОБА_1