1-кс/755/2634/15
30 червня 2015 року слідчий СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт майна, а саме автомобіля марки «Фольцваген Поло», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та заборону розпоряджатися ним особі, у володінні якої він перебуває.
Клопотання мотивоване тим, що 27 червня 2015 року близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи по пр. Броварському, 35 в м. Києві, співробітниками служби ПМГБОП ГУ МВС України в м. Києві було зупинено автомобіль марки «Фольцваген Поло» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходились троє невідомих чоловіка, які при появі патрульного автомобіля вели себе підозріло.
На прохання водію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було запропоновано відчинити багажне відділення для перевірки наявності зброї та вибухівки.
ОСОБА_4 , вийшовши з автомобіля, самостійно відчинив багажне відділення, в якому співробітниками ПМГБОП було помічено з лівого боку багажного відділення поліетиленовий пакет, в якому знаходилася речовина зеленого кольору рослинного походження.
На запитання, що знаходиться в поліетиленовому пакеті, ОСОБА_4 відповів, що це наркотична речовина «маріхуанна».
Після чого на місце події була викликана слідчо-оперативна група Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві.
При приїзді слідчо-оперативної групи ОСОБА_4 почав себе агресивно вести та посилатись на те, що вищевказаний пакет з речовиною рослинного походження йому було підкинуто співробітниками міліції.
Під час огляду багажного відділення слідчо-оперативною групою було виявлено та вилучено в присутності двох понятих поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась речовина зеленого кольору рослинного походження.
Також автомобіль марки «Фольцваген Поло» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено на територію Дніпровського РУ ГУ МВС України за адресою: м. Київ, вул.. Каунаська, 14/1.
Вислухавши доводи слідчого, якими вона обґрунтовує клопотання, дослідивши надані копії документів, суд вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним з заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном, відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України, можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд, згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Так, санкція ч. 1 ст. 309 КК України не передбачає конфіскації майна, а отже немає необхідності у забезпеченні арештом майна можливої конфіскації майна при вирішенні кінцевого рішення у справі.
Арешт не може бути накладений на майно осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбачено ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Оскільки власником автомобіля марки «Фольцваген Поло» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , є особа, які не повідомлено про підозру, та слідчим не доведено необхідності арешту даного майна з будь-яких інших підстав, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 131, 170-175 КПК України, ч. 1 ст. 309 КК України -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, а саме автомобіля марки «Фольцваген Поло», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та заборонити розпоряджатися ним особі, у володінні якої він перебуває відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: