У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Макойди З.Й.

суддів Калиняк О.М., Валько Н.М.

з участю прокурора Музики С.І.

потерпілого ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за скаргою ОСОБА_3 на постанови про порушення кримінальної справи за апеляцією прокурора на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2010 року,

в с т а н о в и л а :

01 жовтня 2005 року прокурором м. Львова ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за фактом перевищення службових повноважень службовими особами ЗАТ "Ірокс" за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України.

30 січня 2006 року старшим слідчим прокуратури м. Львова ОСОБА_5 порушено кримінальну справу за фактом зловживання службовим становищем та шахрайських дій службовими особами ЗАТ "Ірокс" за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

17 квітня 2006 року старшим слідчим прокуратури м. Львова ОСОБА_5 порушено кримінальну справу за фактом вчинення зловживання службовим становищем службовими особами ЗАТ "Ірокс" за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

27 червня 2007 року заступником прокурора м. Львова ОСОБА_6 порушено кримінальну справу за фактом вчинення службовими особами ЗАТ "Ірокс" фінансових операцій з коштами, здобутими злочинним шляхом, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 209 КК України.

Постанову прокурора від 01 жовтня 2005 року ОСОБА_3 як генеральний директор ЗАТ "Ірокс" оскаржив до суду в порядку ст. 236-7 КПК України (а.с.1-4).

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 серпня 2010 року на підставі ст.ст. 236-7, 236-8 КПК України відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову прокурора м. Львова про порушення кримінальної справи від 01 жовтня 2005 року (а.с.21).

ОСОБА_3 до місцевого суду як доповнення до скарги на постанову про порушення кримінальної справи від 01 жовтня 2005 року були подані скарги на постанови про порушення кримінальної справи від 30 січня 2006 року, 17 квітня 2006 року, 27 червня 2007 року (23-27, 95-96).

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2010 року скаргу ОСОБА_3 задоволено частково; скасовано постанови про порушення кримінальної справи від 30 січня 2006 року, від 17 квітня 2006 року, від 26 червня 2007 року (так зазначено в постанові суду); провадження за скаргою на постанову про порушення кримінальної справи від 01 жовтня 2005 року закрито.

Помічник прокурора м. Львова ОСОБА_7, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляцію, в якій просить постанову суду в частині скасування постанов про порушення кримінальної справи скасувати, а скаргу повернути на новий судовий розгляд. Постанову суду вважає незаконною і в обґрунтування апеляції покликається на такі доводи: в ході розслідування кримінальної справи, порушеної за ч.3 ст. 365 КК України, були виявлені достатні дані для прийняття рішень про порушення кримінальної справи, оскільки вказують на ознаки вчинених злочинів; висновок суду про скасування постанов в зв'язку з тим, що слідчим не деталізовано об'єктивні ознаки скоєних злочинів, не наведені умисел та мотиви злочинів, суперечить вимогам ст. 64 КК України щодо предмету доказування, який підлягає детальному встановленню та дослідженню в ході досудового слідства.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора та потерпілого ОСОБА_1 на підтримку апеляції, адвоката ОСОБА_2 про залишення апеляції без задоволення, а постанови суду без зміни, обговоривши наведені в апеляції доводи й перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляцію слід задоволити, виходячи з наступного.

При розгляді справи суддя допустив істотне порушення кримінально-процесуального закону й неповноту, залишивши недослідженими такі обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи, що відповідно до п.1, п.3 ч.1 ст. 367 КПК України є підставами для скасування постанови.

За змістом ч.2 ст. 236-8 КПК України розгляду по суті скарги на постанову про порушення кримінальної справи передує відкриття провадження, про що суддя виносить постанову.

Однак з матеріалів справи вбачається, що провадження у справі було відкрите суддею 26 серпня 2010 року лише за скаргою на постанову про порушення кримінальної справи від 01 жовтня 2005 року (а.с.21). За результатами розгляду цієї скарги провадження у справі постановою судді від 20 вересня 2010 року закрите (а.с.146-153) й в цій частині судове рішення сторонами не оскаржується.

Що стосується поданих ОСОБА_3 скарг на постанови про порушення кримінальної справи від 17 квітня 2006 року, 27 червня 2007 року (а.с.23-27), 30 січня 2006 року (а.с.95-96), то питання про відкриття провадження за цими скаргами суддею в установленому законом порядку вирішене не було.

Відповідно до ст. 94 КПК України кримінальна справа порушується компетентним органом за наявності для цього приводів та підстав.

Під приводом до порушення кримінальної справи слід розуміти передбачене законом джерело, з якого компетентний орган отримує відомості про вчинений або підготовлюваний злочин. Перелік приводів до порушення кримінальної справи наведений у ч.1 ст. 94 КПК України.

Згідно з ч.2 ст. 94 КПК України підставами для порушення кримінальної справи є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину на момент прийняття компетентним органом рішення про порушення справи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що прийняте судове рішення суддя мотивував відсутністю в постановах від 30 січня 2006 року, 17 квітня 2006 року, 27 червня 2007 року детальних вказівок на ознаки об'єктивної та суб'єктивної сторони складу злочинів та відсутності ознак складу злочинів, за якими порушено кримінальні справи.

При цьому суддею не перевірено й в постанові не зазначено, чи вказували дані (які були у розпорядженні органу досудового слідства на момент вирішення питання порушення чи відмови у порушенні кримінальної справи) на наявність ознак злочину і чи були вони достатніми для порушення кримінальної справи, тобто не зроблено висновок про наявність чи відсутність підстав до порушення кримінальної справи.

З огляду на викладене оскаржувана постанова як така, що винесена з порушенням вимог закону, підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд з моменту відкриття провадження у справі відповідно до ч.2 ст. 236-8 КПК України.

При розгляді скарг на постанови про порушення кримінальної справи суд першої інстанції повинен ретельно перевірити додержання вимог кримінально-процесуального закону на стадії порушення кримінальної справи і за результатами розгляду скарги постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 367, 382 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора задоволити.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2010 року в частині скасування постанов про порушення кримінальної справи від 30 січня 2006 року, від 17 квітня 2006 року, від 26 червня 2007 року скасувати, а справу в цій частині повернути на новий судовий розгляд в той же суд іншим суддею з моменту відкриття провадження у справі відповідно до ч.2 ст. 236-8 КПК України.

У решті постанову суду залишити без зміни.

С у д д і :

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10