Провадження № 1-кс/4003/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 25.02.2014 року про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

07.08.2015 року заявник звернувся із скаргою, посилаючись на те, що 25.02.2014 року слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0000706 від 05.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Однак заявник вважає, що визначені слідчим підстави для закриття кримінального провадження не відповідають фактичним обставинам справи, а тому просив скасувати постанову слідчого СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 25.02.2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0000706 від 05.12.2012 року, яку він особисто отримав лише 31.07.2015 року, про що є розписка в матеріалах кримінального провадження. Доводи заявника зводяться до того, що під час досудового розслідування не з`ясовано фактичних обставин, що мали місце на момент укладання Договору купівлі- продажу від 30.04.2009 року, не викликано для надання пояснень ОСОБА_6 та його представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , від імені якого було підписано договір купівлі- продажу, розписку про порядок розрахунків між сторонами , не витребувано у Корешкова для проведення відповідного аналізу документів, які підтверджують факт посвідчення права власності на квартиру АДРЕСА_1 , не направлено запит до БТІ м. Києва щодо встановлення факту реєстрації права власності на квартиру,не встановлено заходів, щодо встановлення фактичних обставин, що призвели до судового спору про визнання договору купівлі- продажу від 30.04.2009 року, недійсним.
В судовому засіданні, заявник заяву підтримав і просив задовольнити.

В судове засідання слідчий, не з`явився , про дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, як рішення про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що, 05.12.2012 року за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_9 за фактом вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яке полягає у заволодінні квартирою АДРЕСА_1 шляхом обману і зловживання довірою, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, Солом`янським РУ ГУ МВС України в м. Києві були внесені відомості до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0000706 від 05.12.2012 року.
25.02.2014 року слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 за результатом розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0000706 від 05.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевірити, чи було дотримано органом досудового слідства вимоги ст. 284 КПК України. Проте, слідчим такі вимоги закону дотримано не було.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Разом з цим, постанова слідчого від 25.02.2014 року про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування з огляду на зміст заяви про кримінальне правопорушення.

Так, за змістом постанови висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, слідчий обґрунтував тим, що відносини, які виникли між ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 носять цивільно- правовий характер і повинні вирішуватися в судовому порядку.

Між тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину можливо у разі встановлення, що діяння мало місце, але кримінальним законом воно не визнається злочином, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки складу злочину, але внаслідок малозначності не становить суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним; діяння вчинено в стані необхідної оборони або крайньої необхідності; мало місце добровільна відмова від вчинення злочину; особа не є суб`єктом злочину або не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність.

Водночас, зі змісту постанови не вбачається, що слідчим перевірялось повідомлення заявника та всім вказаним ним даним надано належної оцінки. Окрім того, слідчим не наведено належного обґрунтування щодо можливості з`ясування обставин правопорушення шляхом допиту самих заявників, або свідків щодо обставин події, учасниками чи очевидцями яких вони були. Такі дані в змісті постанови відсутні.

Більш того, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 09.08.2013 року, яка постановлена за результатом розгляду скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_9 на постанову слідчого від 25.06.2013 року в кримінальному провадженні за №0000706 від 05.12.2012 року, постанова слідчого скасована, та звернута увага на те, що не допитані всі заявники та особи, на яких вказали ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

З оскаржуваної постанови не вбачається, що ці особи були допитані і взагалі, що слідчим був визначений той обсяг слідчих дій, які необхідно вчинити у даному кримінальному провадженні, та не визначено, які процесуальні дії виконані, тобто які долучені та досліджені документи, допитані особи, дані щодо яких наявні в матеріалах цього провадження, та за обставинами, що підлягають у ньому доказуванню.

Крім того, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам справи, а саме слідчим не встановлено час скоєння кримінального правопорушення, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що як встановлено розслідуванням договір купівлі- продажу між ОСОБА_4 ОСОБА_9 та ОСОБА_6 укладено 13.04.2009 року, тоді як договір був укладений 30.04.2009 року, і це підтверджено матеріалами доданими до скарги.

Отже, не встановивши наявність події злочину, слідчий прийшов до передчасного висновку про відсутність складу злочину.

За змістом ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, передбачених частиною першою цієї статті, які підлягають доказуванню, адже мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком деяких випадків, покладається на слідчого, прокурора.

Проте, як обґрунтовано зазначено заявником та доводи якого заслуговують на увагу, в постанові не вказано на наявність добутих в ході досудового розслідування будь-яких об`єктивно достатніх даних, які б свідчили про виконання будь-яких слідчих (розшукових) дій, про їх проведення або недоцільність проведення певних дій, а, отже, і матеріали кримінального провадження, які до суду надані не були, вочевидь їх не містять.

Виходячи з цього, документального підтвердження виконання вимог закону, що під час досудового розслідування було вжито необхідних заходів для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, немає, а тому питання про наявність чи відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відповідно до вимог КПК України слідчим належним чином і з достатньою повнотою не з`ясовані, внаслідок чого прийняте ним рішення про закриття цього кримінального провадження, вважаю передчасним і безпідставним.

Таким чином, за результатами розгляду скарги слідчий суддя, ознайомившись з постановою, якою закрито кримінальне провадження, заслухавши пояснення заявника, не може погодитись, що постанова слідчого є обґрунтованою, а досудове слідство проведено належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

За таких обставин, за результатами перевірки законності прийнятого рішення, зважаючи на те, що скарга є обґрунтованою, слідчий суддя вбачає підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 303- 309, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скасувати постанову слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 25.02.2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0000706 від 05.12.2012 року, ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, а матеріали кримінального провадження №№0000706 направити до Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .