Номер провадження 11/2190/350/2012. Головуючий у 1-й інстанції Рябова О.Д.
Категорія: постанова Доповідач Ковальова Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 березня 2012 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: судді Ковальової Н.М.

Суддів: Михайлюка М.І., Ришкової Н.М.

З участю прокурора Старостенка Р.А.

засудженої ОСОБА_1

захисника адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали справи за апеляцією захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м.Херсона від 04.01.2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 скасовано її звільнення від відбуванням покарання з випробуванням призначеного вироком Суворовського районного суду м.Херсона від 19.12.2007 року, яким її засуджено за ч.1 ст.309 КК України на три роки позбавлення волі, та направлено для відбування призначеного покарання до кримінально-виконавчої установи.

Задовольняючи подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд послався на те, що засуджена ОСОБА_1 була звільнена від відбування покарання у звязку з вагітністю та пологами, та після народження доньки ОСОБА_3 08.04.2008р., ухилилася від виховання дитини, догляду за нею, у звязку з чим позбавлена батьківських прав.

В апеляції з доповненням захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на те, що ОСОБА_1 в термін іспитового строку правопорушень не вчиняла, з місця проживання не зникала, адміністративних стягнень не мала, а народжену доньку передала до дитячого будинку лише на три місяці, оскільки хворіла та потребувала стаціонарного лікування, крім того, є не скасована постанова Дніпровського районного суду м.Херсона від 28.09.2009р. якою відмовлено у задоволенні подання КВІ про відміну випробувального строку, ставить питання про скасування постанови суду та звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання у звязку з закінченням іспитового строку.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника адвоката ОСОБА_2, засуджену ОСОБА_1, які підтримали апеляцію і просили скасувати постанову суду, прокурора, який апеляцію не підтримав, та прохав постанову суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляція не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженої ОСОБА_1, які досліджені у судовому засіданні, вироком суду від 19.12.2007р. вона засуджена за ч.2 ст.309 КК України на три роки позбавлення волі і звільнена від відбування покарання на підставі ст.79 КК України з іспитовим строком в чотири роки.

Тобто встановлений ОСОБА_1 іспитовий строк був зумовлений її вагітністю та пологами.

Крім іспитового строку та здійснення контролю за поведінкою засудженої органами кримінально-виконавчої системи, зміст випробування у даному випадку засудженої ОСОБА_1 передбачав належне виконання майбутньої матері перш за все в частині виховання дитини та догляду за нею.

Матеріалами особової справи засудженої ОСОБА_1 підтверджується, що вона рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 27.10.2008р. позбавлена батьківських прав щодо своєї доньки ОСОБА_3,08.04.2008р.н., оскілки ухилялася від виконання своїх обовязків по вихованню малолітньої доньки, та проти цього у судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала.

Виходячи зі змісту ст.79 КК України, після закінчення іспитового строку, прийняття остаточного рішення за результатами випробування здійснюється судом за подання органу кримінально-виконавчої системи, і якщо випробування засудженої суд вважає успішним, він остаточно звільняє її від призначеного покарання, при цьому успішність випробування повязується з виконанням, як і покладених на неї обовязків, відповідно до ст.76 КК України, так і обовязків по догляду за дитиною та належним її вихованням.

Суд першої інстанції дійшовши висновку, що засуджена ОСОБА_1 не виконала одного із елементів випробування обовязку по догляду за дитиною та належним її вихованням, (за цими підставами позбавлена батьківських прав), обґрунтовано задовольнив подання інспекції кримінально-виконавчої системи поданого за результатами випробування.

Отже, доводи апелянта про те, що засуджена ОСОБА_1 на протязі іспитового строку покладені на неї обовязки відповідно до ст.76 КК України виконала, а доньку передала до дитячого будинку тимчасово, є безпідставними, і не спростовують висновок суду першої інстанції про скасування її звільнення від відбування покарання.

При таких обставинах постанова суду є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію захисника-адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м.Херсона від 04.01.2012 року щодо неї без змін.

Головуючий:

Судді: