Справа № 1-235/10
Провадження №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2011 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, в складі: головуючого судці Пилип'юка І.В., при секретарі Паучек Є.В., за участю прокурора Бойко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки смт. Берегомет вул. Кобилянської, 28, Чернівецької області, громадянки України, з освітою неповною середньою, непрацюючої, раніше судима Вижницьким районним судом Чернівецької області 01.07.2010 року по ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 року будучи засудженою 01.07.2010 року Вижницьким районним судом Чернівецької області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, ознайомленою з графіком виходу на роботу та неодноразово попередженою про те, що в разі невиконання покладених на неї судом обов'язків буде притягнута до кримінальної відповідальності, в період часу з 25.08.2010 року по 25.09.2010 року умисно, без поважних причин не з'являлася для виконання громадських робіт з благоустрою селища в комунальному підприємстві «Криниця» в смт.. Берегомет Вижницького району, чим порушила порядок та умови відбування покарання. Своїми діями ухилялась від відбування громадських робіт.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому і показала, що 01.07.2010 року вироком суду за скоєння злочину засуджена до покарання у виді 120 годин громадських робіт. Згідно рішення виконавчого комітету селищної ради дані роботи повинна була відпрацювати на підприємстві «Криниця». Будучи ознайомленою з встановленим графіком виконання громадських робіт, відробила два дні, однак, більше не змогла з'явитися для виконання робіт по причині, що в серпні 2010 року (точної дати не пам'ятає) захворіла (вкусив кліщ). Підтвердила що по телефону повідомила кримінально виконавчу інспекцію, однак у лікувальний заклад не зверталася, довідки про неможливість виконання робіт не вибрала. Після чого для виконання громадських робіт взагалі не з'являлась, оскільки не може далеко ходити, а тому призначені громадські роботи не відпрацювала. На реєстрацію до Вижницького МВ КВІ з 25.08.2010 по 27.09.2010 року не з'являлась.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що працює на посаді інспектора Вижницького МВ КВІ, 22.07.2010 року був прийнятий до виконання вирок Вижницького районного суду від 01.07.2010 року відносно ОСОБА_1, засудженої до покарання у виді 120 год. громадських робіт. 19.08.2010 року її було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджено про правові наслідки ухилення від відбування покарання. Того ж дня винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію в КВІ і призначено 1, 2, 3, 4 понеділок кожного місяця під розпис. Однак засуджена з 25.08.2010 року по 24.09.2010 року не з'явилася на реєстрацію. Будучи зобов'язаною відпрацьовувати громадські роботи згідно розпорядження №66-Р селищного голови з 20.08.2010 року по 25.09.2010 року по 4 години кожного робочого дня в КП «Криниця», з'явилася для виконання громадських робіт лише 20 та 21 серпня 2010 року і в подальшому перестала виходити на роботу.

Крім повного визнання своєї вини підсудною ОСОБА_1, показів свідка ОСОБА_2, її вина у вчинені злочину підтверджується матеріалами кримінальної справи, а саме:

- Матеріалами КВІ на засуджену ОСОБА_1, з даних яких вбачається, що засуджена ухилялась від відбування покарання у виді громадських робіт, (а.с. 9-28);

- З оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_3 вбачається, що остання працює майстром по благоустрою в комунальному підприємстві «Криниця» в смт. Берегомет. Згідно розпорядження селищного голови засуджена ОСОБА_1 повинна була виконувати громадські роботи з 20.08.2010 року в комунальному підприємстві «Криниця», дно графіку виконання громадських робіт ОСОБА_1 повинна відпрацьовувати в період у з 20.08.2010 року по 25.09.2010 року по 4 години кожного робочого дня. ОСОБА_1 вилась для виконання громадських робіт 20 та 21 серпня 2010 року на КП «Криниця», де два дні вона відпрацювала по 4 години. Після чого їй ці дні було зараховано в табель ходу на роботу за серпень 2010 року. Однак, в подальшому ОСОБА_1 перестала ходити на роботу та виконувати призначені їй судом громадські роботи. Після чого через кілька днів зателефонувала на мобільний телефон дочки ОСОБА_1, яка повідомила, що мати хвора і не може прийти на роботу. З того часу ОСОБА_1 більше на КП «Криниця» : з'явилася і призначені судом громадські роботи не відпрацювала.

Таким чином, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України, доведена повністю. Дії підсудної за даною статтею кваліфіковані правильно, оскільки остання ухилилася від відбування покарання у виді громадських робіт. Поведінка засудженої свідчить про її небажання стати на шлях виправлення та виконання обов'язків, які покладено на неї вироком суду.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєний підсудною злочин належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, новий злочин вчинила під час відбування громадських робіт.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом'якшує покарання підсудної є щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання підсудної згідно вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи обставину, які пом'якшує покарання суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових злочинів можливе, застосувавши відносно неї покарання у виді арешту.

З врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особи винної, зокрема, те, що підсудна, по місцю проживання характеризується посередньо, щиро розкаялася у вчиненому злочині, суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання підсудної неможливе без ізоляції від суспільства і відносно неї необхідно застосувати покарання у виді арешту в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 389 КК України.

Оскільки ОСОБА_1 засуджена за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 01.07.2010 року, за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин, з яких 8 год. відпрацювала, то відносно неї необхідно призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, та у відповідності до вимог ст.72 КК України, перевести покарання, яке призначене за попереднім вироком, в покарання у виді арешту з розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, що буде становити чотирнадцять днів арешту.

Суд, вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення підсудної та попередження вчинення нею нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України і призначити покарання 2 (два) місяці і 16 (шістнадцять) днів арешту.

На підставі ст.ст.71; 72 КК України, ОСОБА_1 за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 01.07.2010 року у виді 14 днів арешту і, остаточно визначити до відбуття покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Міру запобіжного заходу, до набрання вироком чинності, засудженій ОСОБА_1 залишити обрану - утримання під вартою, строк відбуття покарання рахувати з 13.01.2011 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: І. В. Пилип'юк