Провадження № 11-сс/780/418/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 10.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі : ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0003123 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт,

В С Т А Н О В И Л А:

В ході досудового розслідування встановлено, що 02 серпня 2015 року, близько 13 години 00 хвилин, в гаражному кооперативі «Піщаний-1», що в м. Біла Церква Київської області, між ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з однієї сторони та ОСОБА_11 і ОСОБА_12 з іншої сторони, виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 правою рукою наніс удар по обличчю ОСОБА_13 , внаслідок чого спричинив останньому фізичний біль, а той в свою чергу, маючи на меті помститися за вказане, повідомив про вище вказаний факт свого батька ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 домовилися між собою призначити зустріч ОСОБА_11 та його знайомому ОСОБА_12 , на якій вирішили розправитися з ними. В зв`язку з цим, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 підготували зброю, а саме ОСОБА_14 - автомат «Калашнікова» 5, 45 мм., а ОСОБА_9 - помпову рушницю 12 калібру.

Після цього, ОСОБА_7 почав телефонувати до ОСОБА_11 з метою призначити йому зустріч. Додзвонившись до ОСОБА_11 та призначивши йому зустріч на 20 годину на виїзді з м. Біла Церква Київської області в напрямку очисних споруд, які розташовані за адресою м. Біла Церква Київської області вул. Ставищанська 130, куди приїхали на автомобілі «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 . Приїхавши на місце зустрічі та побачивши автомобіль ОСОБА_11 , а саме «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , в якому, крім останнього знаходилися н/л ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , н/л ОСОБА_17 та ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вирішили позбавити вказаних осіб життя, діючи з єдиним наміром, після зупинки їх транспортних засобів та побачивши, як з автомобіля вийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 вийшли з свого автомобіля, після чого ОСОБА_14 , нічого не з`ясовуючи та не розмовляючи з останніми, напав на ОСОБА_12 , а ОСОБА_7 на ОСОБА_11 . При цьому, коли ОСОБА_12 почав тікати, ОСОБА_14 , діючи з єдиним наміром із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , направлений на позбавлення життя осіб, які приїхали з ОСОБА_11 , відкрив вогонь із автомата «Калашнікова» по задньому склу автомобіля ОСОБА_11 , в якому в цей час знаходилися на задньому сидінні н/л ОСОБА_15 , н/л ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , які після перших пострілів пригнулися, внаслідок чого ніхто з них не постраждав. В цей час ОСОБА_11 , сівши в автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , намагався завести його, щоб виїхати з місця події, але в чей час ОСОБА_14 , обійшовши автомобіль із сторони дверцят водія та наблизившись до нього, просунув дуло автомата у відчинене вікно водія, однак не зміг вчинити постріл у зв`язку з тим, що ОСОБА_11 вчинив йому супротив. В цей час н/п ОСОБА_15 , н/л ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 почали втікати від ОСОБА_14 в напрямку очисних споруд по зеленому узбіччі автодороги м. Біла Церква - смт. Володарка, а ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , в свою чергу, діючи з єдиним наміром, направленим на позбавлення життя н/л ОСОБА_15 , н/л ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , відкрили вогонь по вищевказаним особам та вчинили кожний близько 5 пострілів, при цьому ОСОБА_9 поцілив у праву ногу н/л ОСОБА_17 , але довести свій злочинний намір до кінця направлений на позбавлення життя н/л ОСОБА_15 н/л ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не вдалося можливим, так як вказані особи з місця події втекли.

02 вересня 2015 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2015 року в задоволенні клопотання слідчого було відмовлено та задоволено клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 на домашній арешт. Своє рішення суд мотивував тим, що органами прокуратури та слідства суду не було надано додаткових доказів причетності підозрюваного ОСОБА_7 до інкримінованих йому діянь та наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

09 вересня 2015 року до апеляційного суду Київської області на вищезазначену ухвалу надійшла апеляційна скарга прокурора, в якій він просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2015 року скасувати, та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання та продовжити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 25 днів. Свої вимоги мотивує тим, що, відмовляючи в задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не надав належної оцінки ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та зазначених слідчим та прокурором в ході розгляду клопотання. Окрім того, апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги ризики ухилення підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового слідства та суду, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення. На думку апелянта, жоден із інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила її задовольнити; думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволенням апеляційної скарги прокурора та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді з наступних підстав.

Так, 03 серпня 2015 року відомості про інкриміноване підозрюваному ОСОБА_7 кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003123 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України /а.п. 19/.

03 серпня 2015 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України /а.п. 8-9/ та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України /а.п. 10-11/.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2015 року до підозрюваного був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 35 днів - до 06 вересня 2015 року /а.п. 23-24/.

02 вересня 2015 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

04 вересня 2015 року захисником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_6 до суду першої інстанції було подано клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу згідно ст. 178 КПК України враховується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, те що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, в даному випадку не є таким, на підставі якого суд може прийти до висновку, що ніякий інший запобіжний захід крім тримання під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Суд звертає увагу на те, що при застосуванні запобіжного заходу в першу чергу враховується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, і сама тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суду прокурором не було надано жодних доказів, які б підтверджували позицію апелянта стосовно того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, буде переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, або вчиняти нове кримінальне правопорушення.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що належна процесуальна поведінка ОСОБА_7 може бути забезпечена шляхом застосування до нього альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, при цьому колегія суддів враховує особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, його участь у вчиненні інкримінованих слідством кримінальних правопорушень.

З огляду на наведене колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

____________________ _____________________ ___________________

/ ОСОБА_1 / / ОСОБА_2 / / ОСОБА_3 /