07.12.2015 Справа № 367/6538/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Корогод Бородянського району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, проживаючого: АДРЕСА_1 , має на утриманні дружину та малолітню дитину, не судимого;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в:
до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт щодо скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та підписана сторонами угода про визнання винуватості від 28.08.2015 р.

Так, 30.06.2015року ОСОБА_5 в другій половині дня (точний час слідством невстановлений),знаходячись назміні привиконаннісвоїхбезпосередніх службових обов`язків в режимній зоні Бучанської виправної колонії №85, яка розташована за адресою: Київська область, смт. Гостомель-2, вул. Мирна, 3, отримав від засудженого ОСОБА_6 ,якийпредставився засудженим на ім`я ОСОБА_7 , пропозицію про одержаннянеправомірної вигоди у виді оплати послугмобільного зв`язку на його особистий рахунок у розмірі 200 гривень за умови переміщення до території виправної колонії поза контролем заборонених речей і їх відповідної передачі вказаному засудженому.
Відповідно до пропозиції засудженого ОСОБА_6 , працівник виправної установи ОСОБА_5 повинен був з використанням свого службового становища вийти за територію колонії і на автобусній зупинці «Баланівка», що розташована на відстані 350-400 метрів від колонії, взяти пакунок із забороненими речами, а саме з 1 пляшкою коньяку та 1 пляшкою горілки. Після цього, він повинен був перемістити зазначений пакунок з вказаними забороненими предметами до магазину, що поряд з територією колонії. У подальшому, за виконання цих дій, після отримання цих предметів засудженим, останній зобов`язувався оплати послуг мобільного зв`язку на особистий рахунок ОСОБА_5 у розмірі 200 гривень.
Після отримання вказаної пропозиції про одержання неправомірної вигоди у виді оплати послуг мобільного зв`язку на його особистий рахунок у розмірі 200 гривень ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, погодився виконати умови засудженого і взяв на себе зобов`язання перемістити до магазину, що поряд з територією колонії, від автобусної зупинки вказані ним заборонені предмети, які, з метою послідуючого отримання засудженим, зобов`язався сховати поряд з магазином.
На виконання досягнутих домовленостей ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливим мотивом, який передбачав одержання неправомірної вигоди у виді оплати послуг мобільного зв`язку на його особистий рахунок у розмірі 200 гривень, біля 20 год. 00 хв. 30.06.2015 року залишив місце служби, вийшов за територію колонії, прослідував до автобусної зупинки «Баланівка», де забрав пакет із забороненими речами для подальшої їх передачі засудженому ОСОБА_6 . Після цього, по дорозі до магазину, на зворотному шляху від автобусної зупинки він був зупинений з пакетом у руках працівниками кримінально-виконавчої установи.
У подальшому, 30.06.2015 року в ході огляду вмісту пакету, який був при ОСОБА_5 , виявлено заборонені предмети, а саме: 2 мобільних телефони «Samsung», пляшку ємкістю 1 літр повністю заповнену алкогольним напоєм та грошові кошти в сумі 300 гривень, які у подальшому вилучені та приєднанні до матеріалів кримінального провадження як речові докази.
Під час досудового розслідування, 28.08.2015 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч. 1 КК України, щиро розкаявся.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 368 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1 тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. із розстрочкою виплати штрафу строком до 1 року.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яка буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди та просив її затвердити.
Захисник підтримав думку свого підзахисного та прокурора.
Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у ОСОБА_5 повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що винні дії ОСОБА_5 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 368 КК України, як прийняття пропозиції службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує дії з використанням наданої їй влади.

Суд вважає таку кваліфікацію дій ОСОБА_5 правильною.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам статті 472 вказаного Кодексу, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Судом, відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснено ОСОБА_5 його процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, а також роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не обирається.
Відомостей щодо речових доказів та понесених по провадженню судових витрат прокурор суду не надав. Цивільний позов по провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 28.08.2015 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в розмірі 1 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. із розстрочкою виплати штрафу строком на 1 (один) рік, частинами по 1 (одній) тисячі 416 (чотириста шістнадцять) грн. 66 коп. на місяць.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.

Суддя: ОСОБА_1