Справа № 505/3504/15-к Провадження 1-кп/505/303/2015р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.08.2015 року Котовський міськрайсуд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Котовську Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/505/303/15, зареєстроване в ЄРДР 17.10.2014 року за № 0000156 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ялтушків Барського району Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, освіта вища, військовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , проходив службу на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому званні «підполковник», раніше на судимого
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 426 КК України
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 в період з січня 2004 року по грудень 2014 року проходив військову службу на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_5 , являючись військовою службовою особою та прямим начальником усього особового складу комісаріату, в порушення ст.ст. 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3-6, 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та своїх службових обов`язків, діючи умисно, тобто усвідомлюючи характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 23.05.2014 року та в подальшому не направив до органу досудового розслідування військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України повідомлення про підлеглого солдата ОСОБА_6 , який вчинив кримінальне правопорушення, що заподіяло істотну шкоду у вигляді підриву військової дисципліни, порушення принципу невідворотності покарання, створення у військовому середовищі уяви вседозволеності, підриву загального стану бойової готовності у ввіреному йому військовому формуванні.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.426 КК України не направлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, що заподіяло істотну шкоду.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_4 та прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України уклали угоду про визнання винуватості у відповідності вимог ст. 469, 472 КПК України.
Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 426 КК України, а також, що обвинувачений ОСОБА_5 погоджується:
а) зробити заяву про беззастережне визнання своєї вини.
Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 426 КК України, у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (3400 грн.)
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості передбачені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 426 КК України, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.
Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши обвинуваченого та його захисника, прокурора, виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 426 КК України, тобто не направлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, що заподіяло істотну шкоду, який є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого та прокурора, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченого та прокурора, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони визнали винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення..
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 473, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості між ОСОБА_5 та прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України від 27.08.2015 року по кримінальному провадженню № 505/3504/15-к.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 426 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян 3400 грн.
ОСОБА_5 роз`яснено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 476 КПК України, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії вироку.
Суддя-