Справа №303/5522/15-к
1-кп/303/468/15
ряд. стат. звіту - 55
ВИРОК
18 вересня 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця В/ч пп НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.405 КК України, -
з участю сторін кримінального провадження:
з участю прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року Про часткову мобілізацію та мобілізаційного плану, затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року №303/2014, з огляду на що з 17.03.2014 року по даний час в Україні діють умови особливого періоду. Під час проходження служби, зокрема під час особливого періоду, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем призваним для проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому направлений для проходження військової служби у військову частину пп НОМЕР_1 м.Мукачево повинен був виконувати свої обов`язки відповідно до вимог ст.ст. 19, 28, 29, 68 Конституції України, згідно яких кожен має право на повагу до його гідності, кожна людина має право на особисту недоторканість, кожен зобов`язаний неухильно їх додержуватись, не посягаючи на права та свободи, честь і гідність інших людей, ст.ст. 30, 32, 49, 50, 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, у відповідності до якого начальник має право віддавати підлеглому накази, і зобов`язаний перевіряти їх виконання, а підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника. Але 26.07.2015 року солдат ОСОБА_3 , під час несення обов`язків військової служби, біля 12 години 00 хвилин, перебуваючи на території В/ч пп НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вжив спиртні напої, після чого, біля 14 години 00 хвилин того ж дня, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшов в їдальню, яка знаходиться на території даної військової частини для прийому їжі згідно розпорядку дня військовослужбовців. При цьому, ОСОБА_3 в приміщенні їдальні, з метою вжити спиртні напої під час обіду, приніс одну пляшку горілки «Хлібний дар», 0,5 літра, яку демонстративно поставив на стіл. В цей час, офіцер групи контролю молодший лейтенант ОСОБА_5 , виявивши дане порушення з боку ОСОБА_3 , з метою виконання своїх службових обов`язків, зокрема недопущення порушення внутрішнього розпорядку, тобто розпивання спиртних напоїв на території частини, підійшов до ОСОБА_3 , представився йому та надав вказівку прибрати зі столу пляшку горілки та не вживати під час служби спиртні напої. Дана вказівка молодшого лейтенанта ОСОБА_5 обурила солдата ОСОБА_3 та він відмовився її виконувати. Після цього, молодший лейтенант ОСОБА_5 повторно роз`яснив підлеглому ОСОБА_3 про недопустимість та протиправність розпивання спиртних напоїв на службі, та спробував вилучити дану пляшку у останнього, що ще більше обурило ОСОБА_3 , після чого він, з метою показати своє небажання виконувати будь-які вказівки молодшого лейтенанта ОСОБА_5 встав з столу, наблизився впритул до останнього та почав нецензурно висловлюватися в його сторону та погрожувати заподіянням тілесних ушкоджень. Для цього, ОСОБА_3 рукою схопив ОСОБА_5 за правий рукав футболки та розірвавши її замахнувся правою рукою для нанесення удару ОСОБА_5 в область обличчя, однак останньому вдалося ухилитися від удару.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і показав суду, що 26 липня 2015 року біля 14 години 00 хвилин знаходячись в їдальні В/ч НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння між ним і молодшим лейтенантом ОСОБА_5 виникла перепалко в ході якої він погрожував останньому фізичною розправою.
У відповідності до ст.349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясовує, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При викладених обставинах, оцінуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.405 КК України є доведеною, а юридична кваліфікація його дій, тобто погрози заподіяти тілесні ушкодження чи побої начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах особливого періоду - правильною.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено:
- щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено:
- вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності злочину, всі обставини справи, особу обвинуваченого, вчинив тяжкий злочин, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у фтизіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні матір, статус учасника бойових дій, щиро розкаявся у вчиненому діянні та жаліє про його вчинення, не має судимості.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе в умовах без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів із застосуванням ст.75 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні також відсутні.
Заходи забезпечення процесуального провадження не застосовувалось.
Керуючись ч.3 ст.405 КК України, ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.405 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через цей суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1