Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0604/1-120/2012 Головуючий у 1-й інст. Комнацький О.В.
Категорія ст. 307 ч.2 КК України Доповідач Котік В. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2012 року м. Житомир

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі :

головуючого судді: Котіка В.П.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю прокурора: Селюченко І.І.

захисника: ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_4 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 23 травня 2012 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого менеджером з продажу в ТОВ «Концерн Ліга», неодруженого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, має на утриманні малолітню дитину 2011 року, раніше судимого:

- 24 червня 2010 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 309 ч.1 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік,

-за ст. 307 ч.2 КК України на до шести років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24.06.2010 року, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк шість років шість місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 01.04.2011 року, зарахувавши у строк покарання час його попереднього увязнення.

Суд визнав ОСОБА_4 винним і засудив за те, що він у невстановлений час, за невстановлених обставин, незаконно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 КК України, з метою збуту придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,153 грама по вазі сухої речовини, який незаконно зберігав до 24.03.2011 року у невстановленому місці.

В подальшому, 24.03.2011 р., 28.03.2011 р. та 29.03.2011 р., частинами по 0,038 гр., 0,041 гр., 0,033 гр. відповідно, ОСОБА_4 збув особливо небезпечний наркотичний засіб шляхом продажу чоловіку, під вигаданим імям ОСОБА_5, за 210 гривень за кожну порцію.

Залишок особливо небезпечного наркотичного засобу в сумі 0,041 гр., по вазі сухої речовини, 29.03.2011 року було вилучено працівниками міліції під час затримання ОСОБА_4

В апеляції засуджений ОСОБА_4 не оспорює його вини, просить вирок суду змінити, помякшити покарання визначене судом першої інстанції, застосувавши ст. 69 КК України. Мотивує тим, що він вину визнав, щиро кається, має ряд захворювань, має на утриманні малолітню дитину, при затриманні шприц з наркотичною речовиною видав добровільно.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи учасників судового розгляду в дебатах, колегія суддів апеляцію залишає без задоволення з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_4 у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, обґрунтований обєктивними доказами, що повно і всебічно досліджені судом з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, не оспорюється засудженим.

Доводи засудженого, що він добровільно видав шприц з наркотичною речовиною, не заслуговують на увагу, оскільки шприц він здав при затриманні, коли його протиправні дії були викриті, а здача наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів визнається добровільною, якщо відбулася за обставин, коли особа мала й усвідомлювала можливість продовжувати протиправну діяльність, але не побажала цим скористатись.

При призначенні покарання у вироку враховано тяжкість вчиненого злочину, особу винного, наявність попередньої судимості, те що він має малолітню дитину, хворіє на ряд захворювань.

Покарання визначене мінімальним терміном, передбаченим статтею Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Отже, колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, і є справедливим та достатнім, а тому відсутні підстави для призначення більш мякого покарання ніж передбачено законом на підставі ст. 69 КК України.

Тому, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду від 23 травня 2012 року щодо нього без зміни.

Судді апеляційного суду: