Єдиний унікальний номер 219/4067/15-к
Номер провадження 11-кп/775/402/2015

У Х В А Л А
Іменем України
18 листопада 2015 Колегія суддів апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську кримінальне провадження
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7
на вирок Єнакіївського міського суду Донецької області від 25 лютого 2014 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Юнокомунарівськ Донецької області, громадянина України, не працюючого, холостого, раніше судимого: 1) 21.07.1993 року Єнакіївським міським судом Донецької області за ст.ст. 44, 81 ч. 3, 44, 17, 81 ч. 3, 140 ч. 2, 42 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі; 2) 14.08.1996 року Єнакіївським міським судом Донецької області за ст.ст. 142 ч. 1, 142 ч. 3, 144 ч. 2, 123 ч. 2, 43 Кримінального кодексу України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 3) 13.10.2004 року Єнакіївським міським судом Донецької області за ст.ст. 289 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 Кримінального кодексу України до 6 років позбавлення волі; 4) 27.02.2008 року Єнакіївським міським судом Донецької області за ст.ст. 296 ч. 3, 71 ч. 1 Кримінального кодексу України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 5) 23.05.2008 року Єнакіївським міським судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі, звільнений 08.02.2012 року у зв`язку з відбуттям строку покарання; 6) 29.10.2013 року Єнакіївським міським судом Донецької області за ст. 395 Кримінального кодексу України до 3 місяців арешту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК за сукупністю злочинів до 8 позбавлення волі.
Вироком встановлено, що ОСОБА_7 вчинив злочин за таких обставин.

15.07.2013 року приблизно о 03 годині 15 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кафе «Арбат», розташованому за адресою: місто Єнакієве, вулиця Партизанська, 125, став сваритися із ОСОБА_8 через те, що останній нібито кинув у його бік недопалок цигарки. З метою з`ясування відносин з вказаного приводу вони вийшли з кафе на вулицю, де продовжили конфлікт, під час якого ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_8 кулаком правої руки в обличчя, від чого той, втративши рівновагу, відхилився назад, після чого став рухатися у бік ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті іншій особі, дістав револьвер «Ekol - Viper» калібру 4 мм, який мав при собі у кобурі під спортивною кофтою, та, знаходячись навпроти ОСОБА_8 на відстані приблизно 1 м, направив дуло пістолету у бік останнього на рівні грудної клітини та здійснив один постріл, чим заподіяв ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді вогнепального сліпого кульового поранення грудної клітини з ушкодженням верхньої долі лівої легені та правого передсердя, ускладнене кровотечею у ліву плевральну порожнину навколосерцевої сумки та стисканням серця в порожнині навколосерцевої сумки кров`ю. Від вказаного сліпого вогнепального кульового поранення грудної клітини ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_8 помер у приймальному відділені Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська лікарня № 7», розташованої за адресою: місто Єнакієве, вулиця 60 років СРСР, 37.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 вказують, що вирок суду першої інстанції вважають незаконним, оскільки висновки суду про умисне вчинення ОСОБА_9 вбивства не відповідають фактичним обставинам справи та суд неправильно застосував кримінальний закон. Суд безпідставно визнав, що обвинувачений діяв з умислом на вбивство, оскільки у дійсності він не мав наміру позбавляти ОСОБА_10 життя. Суд не прийняв до уваги те, що ОСОБА_9 вистрелив у потерпілого з пістолету, який не визнано вогнепальною зброєю, оскільки він споряджений патронами з пулею малого калібру, є спортивною зброєю і при придбанні не потребує спеціального дозволу. Вважають, що обвинувачений при застосуванні такої зброї не міг передбачити настання такого наслідку, як смерть потерпілого. Просять вирок змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з ч.1 ст.115 КК на ч.1 ст.119 КК і пом`якшити покарання.

У доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 вказав, що під час судового розгляду судом першої інстанції було допущено істотне порушення кримінального процесуального закону. ОСОБА_9 заявив відвід головуючий по справі судді ОСОБА_11 , оскільки винесений нею вирок по іншій справі у відношенні нього було скасовано внаслідолк порушення норм КПК. Це викликало у обвинуваченого обґрунтовані сумніви у об`єктивності судді. У задоволенні цього відводу було безпідставно відмовлено. Просить вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги і просив вирок скасувати, прокурора, який вважав, що підстави для скасування або зміни вироку відсутні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Висновки суду, що ОСОБА_9 за обставин, встановлених у вироку, вчинив під час сварки умисне вбивство ОСОБА_10 , відповідають фактичним обставини справи і підтверджуються дослідженими при судовому розгляді доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Оскільки апеляційний розгляд здійснюється на підставі матеріалів відновленого провадження, колегія судді приймає до уваги те, що в апеляційному порядку не піддається сумніву той факт, що всі докази, на які суд прослався у вироку, були дійсно досліджені при судовому розгляді судом першої інстанції.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_9 при судовому розгляді вину визнав повністю і пояснив, що він дійсно під час обопільної сварки здійснив один постріл з револьвера «Ekol - Viper» калібру 4 мм в напрямку грудної клітини потерпілого ОСОБА_10 .

Те, що саме від вогнепального поранення від пострілу з револьвера «Ekol - Viper» калібру 4 мм у ліву частину грудної клітини з пошкодженням лівої легені та правого передсердя наступила смерть потерпілого, підтверджується висновками судово-медичних, судово-балістичної, судово-хімічної експертиз.

Доводи апеляційної скарги про невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування кримінального закону, оскільки ОСОБА_9 не мав умислу на позбавлення життя ОСОБА_10 і вбивство скоїв з необережності, є безпідставними.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Як роз`яснено у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003р. №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_9 діяв з прямим умислом на позбавлення життя ОСОБА_10 . Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений діяв під час сварки на грунті неприязних стосунків до потерпілого, що раптово виникли, здійснив постріл з револьвера з близької відстані в ліву частину грудної клітини, тобто в частину тіла, де розташовані життєво важливі органи. Це свідчить про те, що ОСОБА_9 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав настання смерті ОСОБА_10 і бажав настання таких наслідків.

Те, що для заподіяння потерпілому смертельного поранення ОСОБА_9 використав револьвер з патронами малого калібру 4 мм, не впливає на оцінку дій обвинуваченого, оскільки останній розумів, що у результаті пострілу потерпілий отримає вогнепальне поранення пулею, яка проникне у тіло, і бажав настання цих наслідків.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.1 ст.115 КК України. Покарання судом призначено у межах санкції ч.1 ст.115 КК з дотриманням вимог ст.65 КК України.

Безпідставними є і доводи поданого захисником доповнення до апеляційної скарги про істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства внаслідок розгляду справи у суді першої інстанції незаконним складом суду. Матеріали кримінального провадження не містять будь яких даних, які б давали підстави для відводу головуючої по справі судді ОСОБА_12 відповідно до вимог ст.ст. 75-76 КПК. Долучені захисником до доповнення до апеляційної скарги матеріали вказують на те, що по іншій справі у відношенні ОСОБА_7 ( по обвинуваченню за ст.395 КК) вирок, ухвалений суддею ОСОБА_12 , був скасований апеляційним судом. Проте, ця обставина не є підставою для відводу судді по цій справі. Захисник у доповненні до апеляції зазначив, що заява про відвід була заявлена і розглянута у встановленому порядку. Таким чином, істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства під час розгляду справи судом першої інстанції допущено не було.

Підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Єнакієвського міського суду Донецької області від 25 лютого 2014 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: