Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
08 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді : ОСОБА_1 , суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря : ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , їх захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 26 травня 2015 року у кримінальному провадженні №0001092 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, працюючого помічником машиніста електровоза ВП « Локомотивне депо Здолбунів», раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Рівне, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України,

з участю прокурора : ОСОБА_8 , потерпілих : ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників : ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , обвинувачених : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , _______________________________________________________________________________Справа № 11 кп/787/382/2015 Головуючий у І-й інстанції : ОСОБА_14 Категорія : ч.ч.1, 2 ст.185 КК України Доповідач : ОСОБА_1

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 26 травня 2015 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Судом вирішено питання щодо цивільного позову, речових доказів та заходу забезпечення кримінального провадження.

Як встановлено вироком суду, ОСОБА_5 18.08.2014 року, 28.08.2014 року, 02.09.2014 року, 24.10.2014 року вчинив крадіжку піноблоків марки «Stoneliht-D 500», які належали ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та газобетонні блоки марки «АЕРОК», які належали ОСОБА_10 , ОСОБА_17 ..
Крім цього, 08.09.2014 року, 15.09.2014 року, 02.10.2014 року, 04.10.2014 року, 10.10.2014 року, 16.10.2014 року ОСОБА_5 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , вчинили крадіжку газобетонних блоків марки «АЕРОК», які належали ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ..

Крім цього, 14.10.2014 року, 22.10.2014 року, 01.11.2014 року, 05.11.2014 року,16.11.2014 року, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_22 , вчинили крадіжку газобетонних блоків марки «АЕРОК», які належали ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_12 , ОСОБА_25 , ОСОБА_11 ..

Також, ОСОБА_5 , 12 листопада 2014 року приблизно о 05 годині за попередньою змовою з ОСОБА_22 та ОСОБА_6 , на автомобілі ОСОБА_5 марки «Мерседес-Бенс», моделі «209» д.н.з. НОМЕР_1 , прибули до господарства ОСОБА_11 , що розташоване у АДРЕСА_3 , де намагались вчинити крадіжку двох запакованих піддонів газоблоків, однак не змогли довести свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки були затримані жителями с. Дядьковичі Рівненського району.

В поданих на вирок апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_5 не оспорюючи правильність кваліфікації дій, доведеності винуватості , розмір та підстави задоволених цивільних позовів вважає вирок суду таким, що підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром покарання є явно несправедливим через суворість. В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений покликається на те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює, позитивно характеризується, у вчинених злочинах розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду. Вказує, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання взято до уваги лише одну пом`якшуючу обставину- щире каяття та сприяння у розкритті злочину, однак не враховано інші пом`якшуючі обставини : вчинення злочину вперше; визнання вини; молодий вік; позитивна характеристика за місцем роботи, навчання чи проживання; стан здоров`я; наявність малолітніх дітей чи інших осіб на утриманні. Просить з врахуванням обставин, які пом`якшують покарання та даних про його особу, змінити вирок, призначити більш м`яке покарання, звільнивши від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки.
- обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи правильність кваліфікації дій, доведеності винуватості , розмір та підстави задоволених цивільних позовів вважає вирок суду таким, що підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром покарання є явно несправедливим через суворість. В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений покликається на те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, посередньо характеризується, у вчинених злочинах розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду. Вказує, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання взято до уваги лише одну пом`якшуючу обставину- щире каяття та сприяння у розкритті злочину, однак не враховано інші пом`якшуючі обставини : вчинення злочину вперше; визнання вини; молодий вік; позитивна характеристика за місцем роботи, навчання чи проживання; стан здоров`я; наявність малолітніх дітей чи інших осіб на утриманні. Просить з врахуванням обставин, які пом`якшують покарання та даних про його особу, змінити вирок, призначити більш м`яке покарання, звільнивши від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 (один ) рік 6 місяців;
- захисник обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 -адвокат ОСОБА_7 не оспорюючи правильність кваліфікації дій, доведеності винуватості обвинувачених, розмір та підстави задоволених цивільних позовів вважає вирок суду таким, що підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених, оскільки за своїм розміром покарання є явно несправедливими через суворість. В обґрунтування апеляційних скарг захисник покликається на те, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раніше не судимі, мають постійне місце проживання, позитивно та посередньо характеризуються, у вчинених злочинах розкаялися, відшкодували заподіяну шкоду. Вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченим взято до уваги лише одну пом`якшуючу обставину- щире каяття та сприяння у розкритті злочину, однак не враховано інші пом`якшуючі обставини : вчинення злочину вперше; визнання вини; молодий вік; позитивна характеристика за місцем роботи, навчання чи проживання; стан здоров`я; наявність малолітніх дітей чи інших осіб на утриманні, а також позицію прокурора, який при розгляді кримінального провадження просив не позбавляти обвинувачених волі, а звільнити їх від відбування покарання на підставі ст.75 КК України. Судом також не враховано те, що на утриманні ОСОБА_5 знаходиться троє малолітніх дітей. Просить з врахуванням обставин, які пом`якшують покарання та даних про особу обвинувачених, змінити вирок, призначити більш м`яке покарання, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 (два) , а ОСОБА_6 з іспитовим строком 1 ( один) рік 6 місяців.
Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_13 на підтримання апеляційних скарг, думку прокурора про залишення вироку без змін, а апеляційних скарг без задоволення, думку потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів , передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів , передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, про юридичну кваліфікацію дій обвинувачених, розмір та підстави задоволених цивільних позовів є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі і обвинувачених, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та не оспорюються в апеляційних скаргах обвинувачених та їх захисника.
При цьому, суд першої інстанції, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками провадження змісту фактичних обставин справи за відсутністю сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, в тому числі і обвинувачених, які повністю визнали себе винуватими в інкримінованих їм злочинах, роз`яснив всім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини.
Будь-яких порушень при вирішенні судом першої інстанції цих питань колегією суддів не встановлено, а тому фактичні обставини кримінального провадження, доведеність винуватості в інкримінованих їм злочинах та юридична кваліфікація дій не є предметом апеляційного розгляду.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційних скарг обвинувачених та їх захисника щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу із наступних підстав.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суровість.
На думку колегії суддів, призначаючи ОСОБА_5 покарання , суд першої інстанції правомірно врахувавши ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяних злочином збитків, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивну характеристику по місцю роботи та посередню за місцем проживання та дійшов обґрунтованого висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, що за своїм розміром є необхідним та достатнім покаранням , відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, сприятиме його виправленню в подальшому, попередженню вчинення ним нових злочинів.
Також, на думку колегії суддів, призначаючи ОСОБА_6 покарання , суд першої інстанції правомірно врахувавши ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяних злочином збитків, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередню характеристику за місцем проживання та дійшов обґрунтованого висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, що за своїм розміром є необхідним та достатнім покаранням , відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, сприятиме його виправленню в подальшому, попередженню вчинення ним нових злочинів.
Остаточне покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 визначено з дотриманням вимог ч.1 ст.70 КК України. З огляду на викладене, доводи обвинувачених та захисника ОСОБА_7 про призначення більш м`якого покарання, ніж призначено судом першої інстанції, є безпідставними.

Однак висновок суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання обвинувачених неможливе без ізоляції від суспільства, не грунтується на встановлених судом обставинах та матеріалах кримінального провадження.
При апеляційному розгляді встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_6 шкода заподіяна потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 відшкодована повністю. Обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував повністю збитки потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , решті потерпілим - частково.
Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З матеріалів кримінального провадження, вироку суду від 26 травня 2015 року вбачається та при апеляційному розгляді встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щиро розкаялися у вчинених злочинах, активно сприяли розкриттю вчинених ними злочинів, відсутні обставини, які обтяжують покарання, ОСОБА_5 частково добровільно відшкодував завдані потерпілим збитки, ОСОБА_26 повністю відшкодував завдані потерпілим збитки, по місцю проживання характеризуються з задовільної сторони, ОСОБА_5 по місцю проживання з позитивної сторони, злочини вчинили вперше, середньої тяжкості, визнали свою вину, раніше не судимі.
За таких обставин, дані про особу обвинувачених, наявність обставин, які помякшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, встановлені судом першої інстанції та апеляційним судом, дають колегії суддів обґрунтовані підстави вважати, що виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів можливо досягти без ізоляції їх від суспільства, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
За таких обставин, відповідно до п.4 ч.1 ст.408 КПК України, колегія суддів змінює вирок, звільняючи обвинувачених від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки це не погіршує їх становища.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 26 травня 2015 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , змінити.
Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України до покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України до покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звільнити з -під варти в залі судового засідання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І :

_______________ ______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3