Провадження № 1-кп/537/235/2015
Справа № 537/3410/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.11.2015 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місці Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000902 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Молдови, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розведеного, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимий:

1.25 квітня 2000 року Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за частиною 1 статті 142 КК України в редакції 1960 року до п`яти років позбавлення волі;

2.20 листопада 2008 року Мелітопольським районним судом Запорізької області за частинами 1,2 статті 358 КК України до чотирьох років позбавлення волі; на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки;

3.22 червня 2011 року Київським районним судом міста Сімферополя за частиною 1 статті 152, частиною 1 статті 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

4.6 червня 2012 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 190 КК України із застосуванням частини 4 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців. 4 березня 2014 року ухвалою Ореховського районного суду Запорізької області звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 4 дні.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України,

в с т а н о в и в:
1 липня 2014 року близько 16.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із застосуванням насильства що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_3 , шляхом нанесення ударів руками по голові та тулубу останньої, відкрито заволодів належним потерпілій майном, а саме грошовими коштами в розмірі 1400 грн., золотими виробами на загальну вартість 6142 грн. 20 коп. та мобільним телефоном «Нокіа С2-03» вартістю 430 грн., тим самим заподіявши останній матеріальної шкоди в розмірі 7 972 грн. 20 коп. З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, визнає фактичні обставини справи, суду підтвердив факт відкритого заволодіння майном потерпілої за таких обставин, як це вказано в описовій частині вироку; просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин допитом його, потерпілої та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи; позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди визнає повністю, в частині відшкодування моральної школи в розмірі 50000 грн. заперечує, мотивуючи свою відмову необґрунтованістю розміру останньої та неможливістю сплати в умовах ізоляції від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила фактичні обставини справи, а саме факт заволодіння ОСОБА_4 майном останньої при зазначених вище обставинах, одночасно просила суд постановити рішення яким стягнути на її користь 8000 грн. завданої злочином матеріальної шкоди та 50000 грн. в рахунок відшкодування завданої позивачу моральної шкоди.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до статті 349 КПК України свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися, крім документів, що характеризують особу обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені вище особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Одночасно судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у відкритому заволодінні майном потерпілої ОСОБА_3 і кваліфікує його дії за частиною 2 статті 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та яке б запобігло вчиненню нею нових злочинів.

Обираючи міру покарання, суд, відповідно до вимог статті 65 КК України приймає до уваги тяжкість скоєного ОСОБА_4 злочину, якій у відповідності до статті 12 КК України класифікується як тяжкий , особу обвинуваченого яка раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги ступень тяжкості та обставини злочину, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів йому має бути призначено достатнє та необхідне покарання у вигляді позбавленні волі із застосуванням вимог статті 71 КК України.

Відповідно до частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Потерпіла ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою в якій прохала суд стягнути на її користь з ОСОБА_4 завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 8000 грн. та 50000 грн. в рахунок завданої їй моральної шкоди.

Як встановлено в судовому засіданні, між діями ОСОБА_4 які виразилися в умисному незаконному заволодінні майном потерпілої і наслідками заподіяння матеріальної і моральної шкоди потерпілій є прямий причинний зв`язок.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених Законом.

Частиною 1 статті 64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

За викладених обставин, суд вважає, що позивачем не надано до суду достатньо переконливих доказів на підтвердження зазначеної останньою вартості викраденого майна в розмірі 8000 грн., і вважає що позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню в межах доведеної матеріалами кримінального провадження вартості викраденого майна, а саме 7972 грн. 20 коп.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь потерпілої, суд враховує тяжкість вчиненого злочину та ступень його вини, характер завданих потерпілій мук і страждань, пов`язаних із заподіянням їй тілесних ушкоджень за викладених вище обставин, а також те, що злочинні дії обвинуваченого фактично погіршили їх соціальне благополуччя та вимагають від неї додаткових зусиль для нормалізації свого життя.

Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи також майновий стан обвинуваченого та реальну можливість відшкодування завданої ним шкоди за рахунок наявного у нього майна, суд вважає, що розмір суми, достатньої для компенсації заподіяної моральної шкоди потерпілій ОСОБА_3 становить 3000 грн.

За викладених вище обставин, суд вважає за необхідне для забезпечення виконання покарання у вигляді позбавлення волі обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 369, 370 КПК України,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за частиною 2 статті 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного судоу міста Запоріжжя від 6 червня 2012 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, початок строку відбуття покарання рахувати з 12 листопада 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 7972 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та компенсацію заподіяної моральної шкоди в розмірі 3 000 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1