В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород угоду про примирення від 27.10.2015 року укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 308/12318/15-к, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003002 від 19.09.2015 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Порошково Перечинського р-ну Закарпатської обл., без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, раніше судимого,
- 27.03.2014 Ужгородським міськрайонним судом Закарпаської області за ст.263 ч.1, ст.15 ч.2, ст.263 ч.1, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КПК України від відбування покарання звільненого з випробувальним терміном на 1 рік. Звільнений 24.06.2015 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпаської області за закінченням випробувального строку
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
18.09.2015 року о 16 год. 10 хв. ОСОБА_4 перебуваючи по вул. Яроцького в місті Ужгороді, біля ТЦ «Вопак», діючи умисно, з корисливих спонукань, відкрито, з метою заволодіння чужим майном , шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки «EXTREME» чорно-сірого кольору, який знаходився на велосипедній стоянці біля вказаного торгового центру, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1402,13 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.1 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе в скоєнні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин визнав повністю.
В підготовчому судовому засіданні суду надано на розгляд угоду про примирення укладеної 27.10.2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 з додержанням наступних умов.
Згідно угоди про примирення від 27.10.2015 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003002 від 19.09.2015 року підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та не мати будь-якого роду конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 у майбутньому.
Сторони прийшли до угоди про те, що підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та не мати будь-якого роду конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 у майбутньому.
Сторони дійшли до згоди на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.186 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробувальним терміном на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України. Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згідний. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення сторонам роз`ясненні та зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 підтвердили суду, що угода про примирення від 27.10.2015 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просили її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про примирення обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ст.186 ч.1 КК України визнав повністю.
Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні надали згоду на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробувальним терміном на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) - вірно.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст. 186 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення .
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про примирення від 27.10.2015 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження судом угоди про примирення від 27.10.2015 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
Дослідивши угоду про примирення від 27.10.2015 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003002 від 19.09.2015 року та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого та потерпілого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянки дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З`ясувавши в обвинуваченого та потерпілого, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення від 27.10.2015 року, укладена між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підозрюваний ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України .
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370-376, 468-475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Угоду про примирення від 27 жовтня 2015 року укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 /двох/ років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 , обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 - не обиралась.
Стягнути на користь держави з ОСОБА_4 судові витрати по справі в розмірі 306,90 гривень (триста шість гривень, 90 коп.) за проведення експертизи.
Речовий доказ по справі: велосипед марки «EXTREME» чорно-сірого кольору, залишити у розпорядженні власника ОСОБА_5 .
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1