Ухвала

іменем україни

1 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_45,

суддів ОСОБА_46 та ОСОБА_47,

при секретарі ОСОБА_48,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0000194 щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, такого, що судимості не мав,

за участю:

представника

цивільного відповідача ОСОБА_2,

прокурора ОСОБА_49,

в с т а н о в и л а:

у касаційній скарзі захисник засудженого ставить вимогу про зміну постановлених у кримінальному провадженні судових рішень в частині призначеного покарання. Посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не з'ясували з достатньою повнотою всіх даних про особу засудженого. Зокрема те, що засуджений з місця події не втік, в стані алкогольного сп'яніння не перебував, усвідомлює глибину страждань, яких завдав своїми діями родичам осіб, що загинули в ДТП, жодного разу не скористався правами, наданими статтею 63 Конституції України, мав позитивну характеристику за місцем роботи, кримінальне правопорушення скоєне у формі необережності, а матеріальна та моральна шкоди, завдана кримінальним правопорушенням, буде відшкодована ТОВ «Агробізнес».

У касаційній скарзі представника цивільного відповідача ставить вимогу про скасування постановлених у кримінальному провадженні судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Вказується на те, що судами першої та апеляційної інстанцій не правильно застосовано принцип вини, тобто не у відповідності до вимог частини 2 статті 1188 ЦК України, зі змісту якої, на переконання представника, слідує, що відшкодування шкоди, яку було заявлено потерпілими - родичами загиблих, повинно здійснюватися двома власниками джерел підвищеної небезпеки, як то власником транспортних засобів «МАЗ» - ТОВ «Агробізнес» та власником «Фольцваген ЛТ 35» - ОСОБА_3

Тоді як, стверджує, що суд апеляційної інстанції, при збільшенні розміру до відшкодування моральної шкоди, не дотримався вимог частини 3 статті 23 ЦК України, зокрема вимоги щодо розумності та справедливості, а також форми вини засудженого.

У касаційній скарзі представник потерпілих та цивільних позивачів ставить вимогу про зміну ухвали апеляційного суду шляхом збільшення розміру сум, що підлягали до відшкодування моральної шкоди з ТОВ «Агробізнес». Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Свої вимоги представник обґрунтовує тим, що судом апеляційної інстанції необґрунтовано та невмотивовано вирішено питання щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки його розмір визначений в порушення принципу розумності та справедливості, тобто відшкодовано не в тій мірі, що заподіяно втратою близьких їм людям.

До початку касаційну розгляду представник потерпілих подав заяву, в якій, посилаючись на згоду потерпілих та його повноваження, відмовляється від касаційної скарги та просить закрити провадження по ній.

Також, представником цивільного відповідача подано заяву про часткову відмову від касаційної скарги.

У запереченнях представник потерпілих не погоджується з касаційними скаргами захисника засудженого та представника цивільного відповідача, які вважає за необхідне залишити без задоволення.

У запереченнях представник цивільного відповідача не погоджується з касаційною скаргою представника потерпілих, яку вважає за необхідне залишити без задоволення.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2014 року ОСОБА_1 визнаний винуватим і засуджений за частиною 3 статті 286 КК України на 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

В частині позовних вимог ухвалено:

- залишити без розгляду позовні заяви ОСОБА_4 до ТОВ «Агробізнес» про 45412 грн стягнення моральної шкоди і ПАТ "СК"Перша" - 6323 грн матеріальної шкоди; ОСОБА_5 до ТОВ "Агробізнес" про стягнення 45412 грн моральної шкоди і ПАТ "СК"Перша" - 4588 грн матеріальної шкоди; ОСОБА_6 до ТОВ"Агробізнес" про стягнення 58911 грн матеріальної шкоди і 45412 грн моральної шкоди та ПАТ "СК"Перша" про стягнення 12029 грн матеріальної шкоди і 4588 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_3 15400 грн матеріальної шкоди.

- відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ТОВ "Агробізнес" про стягнення 70000 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_7 65412 грн, ОСОБА_8 65412 грн, ОСОБА_9 50412 грн, ОСОБА_10 50412 грн, ОСОБА_11 65412 грн, ОСОБА_10 65412 грн моральної шкоди.

- залишено без розгляду позовні заяви ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_10 до ПАТ "СК"Перша" про стягнення кожному по 4588 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_12 52248 грн, ОСОБА_13 67248 грн, ОСОБА_14 67248 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ПАТ "СК"Перша" на користь ОСОБА_12 2752 грн, ОСОБА_13 2752 грн, ОСОБА_14 2752 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_15 67248 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ПАТ "СК"Перша" на користь ОСОБА_15 2752 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_16 67248 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ПАТ "СК"Перша" на користь ОСОБА_17 2752 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_18 99354 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ПАТ "СК"Перша" на користь ОСОБА_18 20646 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_19 63118 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ПАТ "СК"Перша" на користь ОСОБА_19 6882 грн моральної шкоди.

- залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_20 в інтересах дітей ОСОБА_21 та ОСОБА_22 до ТОВ "Агробізнес" про стягнення кожному по 95412 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ПАТ "СК"Перша" на користь ОСОБА_20 для дітей ОСОБА_21 2294 грн і ОСОБА_22 2294 грн моральної шкоди.

- залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_23 до ТОВ "Агробізнес" про стягнення 236236 грн моральної шкоди та 23408 грн майнової шкоди.

- стягнути з ПАТ "СК"Перша" на користь ОСОБА_23 13764 грн моральної шкоди та 13764 грн матеріальної шкоди.

- стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_24 65412 грн моральної шкоди та 10000 грн матеріальної шкоди.

- стягнуто з ПАТ "СК "Перша" на користь ОСОБА_24 4588 грн моральної шкоди та 2923,73 грн матеріальної шкоди.

- стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_25 70000 грн моральної шкоди та 14474,19 грн матеріальної шкоди.

- стягнуто з ПАТ "СК"Перша" на користь ОСОБА_25 4588 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_26 70000 грн моральної шкоди та 27343,63 грн матеріальної шкоди.

- стягнуто з ПАТ "СК"Перша" на користь ОСОБА_26 4588 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_27 412 грн моральної шкоди та 79220,69 грн матеріальної шкоди.

- стягнуто з ПАТ "СК"Перша" на користь ОСОБА_27 4588 грн моральної шкоди.

- стягнуто з ПАТ "СК"Перша" на користь ОСОБА_25, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 12029 грн матеріальної шкоди по 4009,66 грн, кожному.

- залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_28 до ТОВ "Агробізнес" про стягнення 93118 грн моральної шкоди, 657,51 грн матеріальної шкоди та, починаючи з листопада 2017 року, довічно 1458,33 грн щомісячного утримання.

- стягнуто з ПАТ "СК"Перша" на користь ОСОБА_28 4588 грн моральної шкоди та 69342,33 грн матеріальної шкоди.

- залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_29 до ТОВ "Агробізнес" про стягнення 236236 грн моральної шкоди та 29303 грн майнової шкоди.

- стягнуто з ПАТ "СК"Перша" на користь ОСОБА_29 4588 грн моральної шкоди та 13764 грн матеріальної шкоди.

Згідно з вироком, ОСОБА_1 визнаний винуватим та засуджений за те, що він ІНФОРМАЦІЯ_2 о 4 годині 25 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_6 з причепом марки ОДАЗ 83001, д.н.з. НОМЕР_7, рухаючись по сухій асфальтованій проїзній автодорозі сполученням Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка зі сторони м. Хмельницький в напрямку м. Волочиськ Хмельницької області, на 209 км + 500 м, поблизу с. Порохня Волочиського району, в порушення вимог пунктів 1.2.; 1.3.; 1.5.; 2.3.б; 10.1. та 1.1. розділу 34 - Дорожня розмітка Правил дорожнього руху України при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.1. (вузька суцільна лінія), яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen LT 35», д.н.з. НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_30

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля "Volkswagen LT 35", д.н.з. НОМЕР_5, ОСОБА_30, а також пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37 та ОСОБА_38 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці події.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 23 січня 2015 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2014 року щодо ОСОБА_1 змінено.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ТОВ "Агробізнес" в частині стягнення моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з цивільного відповідача ТОВ "Агробізнес" на користь потерпілого ОСОБА_3 моральну шкоду, пов'язану із пошкодженням, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, належного йому транспортного засобу "Вольксваген ЛТ 35", д.н.з. НОМЕР_5, в розмірі 8 000 грн. В решті позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з ТОВ "Агробізнес" на його користь моральної шкоди відмовлено.

Цивільні позови в інтересах потерпілих ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_19 задовольнено частково. Стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 85000 грн, кожному, на користь ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_19 завдану моральну шкоду в розмірі 100000 грн, кожному. В решті позовних вимог названих потерпілих відмовлено.

Відмовлено у стягненні з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_24 матеріальної шкоди в сумі 10 000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_27 в частині стягнення з ТОВ "Агробізнес" матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_27 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 42 720 грн.

Відмовлено в задоволенні цивільного позову ОСОБА_26 у частині стягнення з ТОВ "Агробізнес" матеріальної шкоди в сумі 27 343, 63 грн.

Цивільний позов ОСОБА_25 у частині стягнення з ТОВ "Агробізнес" матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ОСОБА_25 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9230, 49 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_27, ОСОБА_25 про стягнення з ТОВ "Агробізнес" матеріальної шкоди відмовлено.

Провадження за позовами в порядку частини 5 статті 128 КПК України , пункту 3 частини 1 статті 205 ЦПК України закрито: ОСОБА_4 до ТОВ "Агробізнес" про стягнення 45412 грн моральної шкоди; ОСОБА_5 до ТОВ "Агробізнес" про стягнення 45412 грн моральної шкоди; ОСОБА_6 до ТОВ "Агробізнес" про стягнення 58911 грн матеріальної шкоди та 45412 грн моральної шкоди; ОСОБА_20. в інтересах дітей ОСОБА_21 та ОСОБА_22 до ТОВ "Агробізнес" про стягнення кожному по 95412 грн моральної шкоди; ОСОБА_23 до ТОВ "Агробізнес" про стягнення 236 236 грн моральної шкоди та 23 408 грн майнової шкоди; ОСОБА_28 до ТОВ "Агробізнес" про стягнення 93118 грн моральної шкоди та 657, 51 грн матеріальної шкоди і, починаючи з листопада 2017 року, довічно 1458, 33 грн щомісячного утримання; ОСОБА_29 про стягнення з ТОВ "Агробізнес" 236 236 грн моральної шкоди та 29 303 грн майнової шкоди.

Початком строку відбування покарання ОСОБА_1 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2, з часу його затримання.

В решті вирок залишено без зміни.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи представника цивільного відповідача, яка частково підтримала свою касаційну скаргу та вважала за необхідне скасувати ухвалу апеляційного суду з призначенням нового апеляційного розгляду в порядку цивільного судочинства, касаційні вимоги захисника засудженого підтримала частково в частині призначення меншого покарання, а також підтримала відмову від касаційних вимог представника потерпілих, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційних скарг та вважала постановлені у кримінальному провадження судові рішення законними і обґрунтованими, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з касаційних скарг, учасниками судового провадження не оскаржуються подія кримінального правопорушення, доведеність винуватості та правильність кваліфікації судом за частиною 3 статті 286 КК України дій ОСОБА_1, докази про що досліджувалися в порядку частини 3 статті 349 КПК України.

Що стосується доводів захисника про призначення засудженому надмірно суворого покарання, то колегія суддів визнає їх необґрунтованими.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд першої інстанції, призначаючи засудженому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, враховував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є тяжким, дані про його особу, зокрема його молодий вік, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, пом'якшуючі покарання обставини, до яких відніс щире каяття, активне сприяння судовому розгляду, відшкодування 10000 грн матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_23, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, думку прокурора щодо призначення покарання у мінімальних межах, прохання потерпілих та їх представників суворо його не карати.

Під час перевірки справедливості визначеного судом першої інстанції розміру основного та додаткового покарання, суд апеляційної інстанції, зваживши на наведені захисником обставини, про які також зазначає і в касаційній скарзі, не вважав їх такими, що впливають на пом'якшення покарання.

Не має підстав визнати такі висновки необґрунтованими, а розмір призначеного покарання явно несправедливим внаслідок суворості і колегія суддів, оскільки воно відповідає вимогам статті 65 КК України та принципу індивідуалізації покарання, є виваженим, необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Крім того, не вбачає колегія суддів і неправильного застосування принципу вини при вирішенні цивільних позовів потерпілих, як про це стверджується у касаційній скарзі представником цивільного відповідача ТОВ «Агробізнес», оскільки самими потерпілими визначався суб'єкт, який несе відповідальність за відшкодування завданої від кримінального правопорушення шкоди.

Тоді як, згаданий цивільним відповідачем принцип вини по відшкодуванню шкоди застосовується для більш ефективного та оперативного захисту прав та інтересів потерпілих, чим останні не скористалися.

Тобто, суб'єкт до відшкодування шкоди обраний потерпілими самостійно, що не суперечить чинному законодавству, яке регулює вказане питання.

До того ж, стверджуване представниками потерпілих та цивільного відповідача ТОВ «Агробізнес» порушення засад розумності та справедливості при визначенні розміру, що підлягало до відшкодування моральної шкоди, колегією суддів також не виявлено. А визначений представником потерпілих розмір моральної шкоди зазначений без врахування вже виплачених сум цивільним відповідачем та задоволених до відшкодування сум із ПАТ «СК «Перша».

В той же час, колегія суддів не може прийняти заяву представника потерпілих про відмову від касаційної скарги та закриття провадження по ній з підстав досягнення порозуміння між потерпілими і суб'єктом відшкодування шкоди, оскільки ним не підтверджено згоди на це потерпілих, що прямо визначено у статті 403 КПК України.

Сам же апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статті 419 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, а відтак і задоволенню касаційних вимог захисника засудженого та представників потерпілих і цивільного відповідача.

На підставі наведеного та керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 23 січня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_1 залишити без зміни, а касаційні скарги захисника останнього ОСОБА_42, представника ОСОБА_43, котрий діє в інтересах потерпілих ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_44, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_19 та ОСОБА_18, та представника цивільного відповідача ТОВ «Агробізнес» ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_50 ОСОБА_51 ОСОБА_52