ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5287/15-к
Провадження № 1-кс/362/2166/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
в с т а н о в и в:
05 жовтня 2015 року слідчий СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області лейтенант міліції ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Васильківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 15 травня 2015 року (точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку № 87 по вул. Леніна в с. Велика Бугаївка, Васильківського району, Київської області, переслідуючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, незаконно придбав за грошові кошти в сумі 100 гривень у невстановленої в ході досудового розслідування особи одноразовий медичний шприц ємкістю 5 мл з наркотичною речовиною - опієм ацетильованим об`ємом 1,8 мл після чого поклав його до лівої кишені своєї куртки та незаконно зберігав при собі для власних потреб. Того ж дня близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_7 був зупинений працівниками Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області, по вул. Леніна в с. Велика Бугаївка, Васильківського району, Київської області, де в ході поверхневого огляду його речей, в зовнішній лівій кишені куртки, було виявлено та вилучено разовий медичний шприц номінальною ємністю 5 мл, котрий був заповнений до поділки 1,8 мл невідомою речовиною коричневого кольору.

Згідно висновку експертизи № 2-02/630 від 22 травня 2015 року, представлена на експертизу рідина коричневого кольору об`ємом 1,8 мл яка знаходилася в медичному шприці одноразового застосування номінальною місткістю 5 мл, що вилучено у ОСОБА_7 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - опій ацетильований. Маса наркотичного засобу, опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,3530 г.

16 травня 2015 року вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000785, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

28 травня 2015 року ОСОБА_7 у порядку ст. 278 КПК України повідомлено про підозру та вручено письмове повідомлення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення вину визнав повністю та дав послідовні покази.

Крім цього, вина підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , висновком судово-хімічної експертизи № 2-02/630 від 22 травня 2015 року та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років або позбавленням волі на той самий строк.

13 липня 2015 року ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий, зазначаючи, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення відповідальності на даний момент переховується від органів досудового розслідування і його місце знаходження не відоме, зареєстрований на території Тернопільської області, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, вважає, що єдиним можливим запобіжним заходом, який може припинити злочинну діяльність та уникнути переховування підозрюваного від органів досудового розслідування є тримання під вартою.
04.10.2015 року на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_7 був затриманний.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду.
Слідчий СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області лейтенант міліції ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, є раніше судимою особою і може вчиити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків.
Захисник ОСОБА_5 вимоги клопотання не визнав, просив відмовити у його задоволенні, оскільки ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведено. На його думку підозрюваний не є суспільно небезпечною особою, а тому просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід ніж взяття під варту.
Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000785 та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, та матеріали кримінального провадження якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, приходить до наступного висновку.
За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".
Відповідно до п. 5 Листа ВССУ, слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК.
Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;
7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);
8) наявність судимостей у підозрюваного,
9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
За вимогами ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Положенням ч. 5, ч. 6 ст. 194 КПК України визначено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Разом з тим, в порушення п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим та прокурором не було надано слідчому судді об`єктивних доказів про наявність достатніх підстав вважати, що відносно ОСОБА_7 існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не надано доказів про недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні.

Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного більш м"який запобіжний захід, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - відмовити.
Застосувати у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ланівці, Борщівського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 10 грудня 2007 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 30.07.2009 року Голосіївським районним судом м. Києва за ст.71, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 22 липня 2011 року звільнений умовно достроково з не відбутим терміном 9 місяців 19 днів, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок:
? не залишати житло за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу починаючи з 19 год. до 08 год. ранку наступного дня;
? з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;
? утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем фактичного проживання підозрюваного.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1