У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2015 р. м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Закарпатської області юриста 1 класу ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про продовження строку тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
16 жовтня 2015 року ОСОБА_8 , будучи раніше звільненим від відбування покарання з випробуванням, у якого не закінчився іспитовий строк, на шлях виправлення не став та вступив в злочинну змову з невстановленим досудовим слідством особою на прізвисько « ОСОБА_9 », щодо сприяння в незаконному переправленні осіб через державний кордон України.
Так, в обов`язки ОСОБА_8 входило організація таємного проживання, а також харчування нелегальних мігрантів на території Закарпатської області, з метою безпосереднього переправлення останніх через державний кордон України,
Діючи на виконання попередньої злочинної домовленості, 16 жовтня 2015 року ОСОБА_8 , зустрів у покинутому будинку в м. Берегово 8 громадян Афганістану, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та надав їм завчасно придбану їжу. При цьому, ОСОБА_8 , перебував з ними, очікуючи повідомлення особи на прізвисько « ОСОБА_9 » про зручний час для переправлення вказаних осіб через державний кордон України. Вранці, 18 жовтня 2015 року у зв`язку з скаргами нелегальних мігрантів на неналежні умови тримання, ОСОБА_8 таємно супроводив вказану групу громадян Афганістану до квартири, яка належить матері особи на прізвисько « ОСОБА_9 », та у зв`язку з ризиком бути викритим, близько 19 год. 00 хв. 18 жовтня 2015 року знову повернув нелегальних мігрантів до покинутого будинку, де ОСОБА_8 разом з останніми переночував ніч з 18 на 19 жовтня 2015 року.
Зранку 19 жовтня 2015 року ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправність своїх дій, на виконання попередньої злочинної домовленості, супроводив вказаних 8 громадян Афганістану від вказаного вище покинутого будинку до гори «Кукля», з метою передати вказаних нелегальних мігрантів, невстановленим досудовим розслідуванням особам, які на транспортному засобі, повинні були забезпечити переправлення вказаних нелегальних мігрантів через державний кордон України. Однак, близько 11 год. 40 хв. 19 жовтня 2015 року ОСОБА_8 разом з вказаними 8 громадянами Афганістану був затриманий співробітниками ПОРВ ВПС «Лужанка» ІНФОРМАЦІЯ_2 , поблизу гори «Кукля» на околиці м. Берегово, Закарпатської області.
Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, вчинив сприяння незаконному переправленню через державний кордон України кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, порадами, вказівками наданням засобів та усуненням перешкод, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 332 КК України.
Ризиками настання обставин з метою недопущення яких необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою є: ОСОБА_8 може переховуватись від суду; ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Обґрунтуванням неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є: ОСОБА_18 20.10.2015 р. повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до семи років, що саме по собі спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та беручи до уваги те, що раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а саме 12.02.2014 р. вироком Берегівського районного суду за ч. 2 ст. 185 КК України, яким йому призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки; реальна загроза призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років та перебування на іспитовому строку спонукає людину, не дивлячись на родинні та суспільні стосунки, матеріальний стан та характеристику, вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема переховуватися від суду, впливати на свідків, вживати заходів на знищення речових доказів у справі, тощо; тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який унеможливлює вчинення тиску на інших учасників кримінального провадження; застосування до ОСОБА_7 більш м`яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків, зазначених в клопотанні.
Причетність до вчинення даного злочину ОСОБА_8 підтверджується показами свідків та матеріалами кримінального провадження.
Також, 19.10.2015 р., об 11 год. 40 хв., ОСОБА_8 було затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 під час вчинення вказаного злочину на відстані 9000 м від лінії державного кордону.
ОСОБА_8 по місцю проживання не зареєстрований, не одружений, не має постійного місця роботи, майно на території України також відсутнє.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 21.10.2015 р. обрано до 11 год. 40 хв. 16 грудня 2015 року.
Ураховуючи викладене, з метою запобігти спробам ОСОБА_8 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше судимого, непрацюючого строком на 2 місяці до 16.02.2016 р.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_7 та його захисник заперечили проти клопотання та просили змінити обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, пояснення ОСОБА_7 та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.10.2015 р. відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії 11 год. 40 хв. 16.12.2015 р.

З тексту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був обраний до ОСОБА_7 з урахуванням тяжкості висунутої йому підозри та даних про його особу. При цьому, при обрані запобіжного заходу слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

У відповідності до положень ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_7 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Так, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, який є тяжким, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру, те, що ОСОБА_7 раніше судимий, і приходить до висновку про наявність підстав вважати, що він може намагатися ухилитися від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 в подальшому належить утримувати під вартою.

Відповідно вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, слідчий суддя враховує передбачені законом обставини та дійшов до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Крім того, враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст. 177 КК України, які не зменшилися та виправдовують тримання особи під вартою.

За таких обставин слідчий суддя вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою підлягає задоволенню.

Натомість, згідно ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів, а відтак, з огляду на позицію прокурора в судовому засіданні щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою до 16.02.2016 р., клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177-179, 193, 194, 196, 205, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, до 05 січня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1