1-кп/357/733/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.09.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000084 від 23 липня 2015 року з угодою про визнання винуватості від 09 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, одруженого, із професійно технічною освітою, раніше не судимого, призваного за мобілізацією 25.03.2014 р. Сокальсько Червоноградським ОРВК Львівської області, який проходив військову службу у розпорядженні командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), молодшого сержанта запасу, працюючого начальником дільниці вибійного обладнання ДП «Львіввугілля» ВП Шахта «Лісова», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, 12 січня 2015 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , вибув до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де безпідставно упродовж 24 діб проводив час на власний розсуд та ухилявся від обов`язків військової служби.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні учасниками кримінального провадження суду надано угоду про визнання винуватості від 09 вересня 2015 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні - з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 - з іншого боку.

На підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.2 КК України, пояснивши причини його скоєння та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання: за ч. 2 ст. 407 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень 00 копійок.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме: обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинення якого він обвинувачується, допиту свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, а також роз`яснено наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, просив затвердити угоду.

Суд переконався, що ОСОБА_5 винуватість визнав добровільно, без будь-якого примусу.

Судом роз`яснено ОСОБА_5 наслідки угоди, характер обвинувачення та конкретну міру покарання, передбачену ст. 407 ч.2 КК України, погоджену сторонами - покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень 00 копійок.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 407 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Угоду про визнання винуватості від 09 вересня 2015 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000084 від 23 липня 2015 року - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,