Провадження №1-кп/447/217/15
Справа №447/2846/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0001160 від 23.10.2015 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудники, Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою професійною освітою,працюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, не судимого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , -

за ст. 286 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в :
23 жовтня 2015 року, приблизно в 12 год.. ОСОБА_4 керуючи технічно справним, належним йому автомобілем марки «ОРЕL» модель « VEKTRA», реєстраційний № НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Шкільній, в с. Рудники, Миколаївського району, Львівської області, в напрямку Рудниківської ЗОШ, будучи неуважним до дорожньої обстановки, не врахував дорожніх умов, безпечної швидкості та безпечного інтервалу, не справився з керуванням належним йому транспортним засобом, в результаті чого допустив зіткнення з бетонною опорою лінії електропередач.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок грубого порушення водієм автомобіля марки «ОРЕL» модель « VEKTRA», реєстраційний № НОМЕР_1 ОСОБА_4 п. 1.5 ч.1 «Правил дорожнього руху» а саме: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеки чи перешкоди для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»: п.2.3 в) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватись ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки»; п. 2.3 д) «Для забезпечення безпеки дорожньою руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»: п. 2.9 а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння...»: п.10.1 «Перед початком руху перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку... стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п. 13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Порушення ОСОБА_4 вище вказаних вимог «Правил дорожнього руху України» призвело до того, що пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_5 , який знаходився на задньому сидінні автомобіля справа та був пристебнутий ременем безпеки, отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді відкритого вдавленого перелому лобної кістки справа із забоєм головного мозку та крововиливом під тверду мозкову оболонку з раною над місцем перелому, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ОРЕL» модель « VEKTRA», реєстраційний № НОМЕР_1 , допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України визнав повністю та дав пояснення аналогічні фабулі обвинувального акту. В скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_4 вчинив злочин, який віднесений до категорії тяжких.

Згідно ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяного збитку.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він на ОСОБА_6 обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно. А також те, що потерпілий жодних претензій до обвинуваченого не має, просить суворо не карати, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати у межах санкції статті, за якою кваліфікується злочин, однак враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи винного, суд вважає за доцільне не призначати додаткове покарання, що передбачене санкцією статті, а саме позбавлення права керувати транспортним засобом.

На підставі ст.. 75, 76 КК України звільнити його від призначеного покарання з встановленням іспитового терміну, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства , поклавши на нього обов`язки, передбаченні ст.. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця свого проживання кримінально-виконавчу інспекцію, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення експертиз в розмірі 1104 грн 84 коп.

Вирок може бути оскаржений у порядку та строки передбачені ст. 394,395 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1