Провадження № 11-кп/792/4/16
Справа № 677/845/13-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.310, ч. 3 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 23 листопада 2012 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Красилівського районного суду від 5 листопада 2015 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Красилівського районного суду від 5 листопада 2015 року
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, в силу ст. 89 КК України не судимого,
засуджено за:
- ч.2 ст. 310 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- ч.3 ст. 307 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності, крім житла;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить його на праві власності, крім житла.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 7 серпня 2014 року, із заліком часу тримання під вартою з 15 вересня 2012 року по 27 грудня 2012 року.
Запобіжний захід ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , який засуджений вироком Красилівського районного суду від 26 липня 2013 року за ч. 2 ст. 307, ч.3 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які засуджені вироком Красилівського районного суду від 26 липня 2013 року за ч.2 ст. 310, ч.2 ст. 309 КК України та ОСОБА_12 , який засуджений вироком Красилівського районного суду від 24 травня 2013 року за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України, упродовж березня-вересня 2012 року на ділянці землі розміром 0,03 га, що знаходиться на відстані 3000 м на південний схід від с. М. Зозуленці Красилівського району Хмельницької області, порушуючи положення Закону України № 60/95-ВР від 15.02.1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», не маючи передбаченого законом дозволу, на зазначеній земельній ділянці за попередньою змовою між собою незаконно посіяли 52 рослини коноплі. В послідуючому, тривалий час, з весни 2012 року після сходження рослин коноплі не скошували і не прибирали їх, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), займались їх доглядом: проводили обробку міжрядь, знищували бур`яни, і таким чином виростили 52 рослини коноплі, які містять наркотичні засоби та обіг, яких допускається для промислових цілей.
Посів та вирощування рослин конопель ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вчинили з метою збуту.
Також, в кінці травня на початку червня 2012 року (точна дата досудовим слідством не встановлена) ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на ділянці землі, що знаходиться на відстані 400 м. на південний захід від с. Новоселиця Старокостянтинівського району Хмельницької області, порушуючи положення Закону України №60/95-ВР від 15.02.1995 р. «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», не маючи передбаченого законом дозволу, на зазначеній земельній ділянці за попередньою змовою незаконно посіяли 30 рослин коноплі. В послідуючому, тривалий час, після сходження рослин коноплі, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), не скошували і не прибирали їх, а займались їх доглядом: проводили обробку міжрядь, знищували бур`яни, таким чином виростили 30 рослин коноплі.
Частину вирощених рослин конопель в кінці липня 2012 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вирвали та на легковому автомобілі належного останньому АЗЛК 21412 д.н.з. НОМЕР_1 перевезли в будинок по АДРЕСА_1 (за місцем проживання ОСОБА_8 ).
Також, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою мід собою, влітку незаконно вирощені неподалік сіл М. Зозуленці Красилівського району та Новоселиця Старокостянтинівського району Хмельницької області рослини конопель. Розмістивши рослини конопель на провітрюємих місцях (на даху будинку) та висушивши їх, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 шляхом перетирання через металеве сито, незаконно виготовили наркотичний засіб канабіс, розфасували його у відповідні дози та незаконно зберігалиу підвальному приміщенні гаражу неподалік буд. АДРЕСА_1 для збуту.
Так, 14 вересня 2012 року в період часу з 21 год. 30 хв. до 22 год. 55 хв. під час огляду підвального приміщення гаражу на території домоволодіння ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 , вилучено 41 пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта №739 від 26.09.2012 року є особливо-небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0,042 г., 27,28 г., 29,66 г., 606,22 г., 535,24 г., 540,19 г., 120,67 г., 115,37г., 118,24 г., 127,01 г., 118,25 г., 116,21 г., 203,19 г., 200,8 г., 196,45 г., 216,72 г., 196,15 г., 210,43 г., 204,94 г., 204,94 г., 203, 88г., 220,77 г., 210,63 г., 228,76 г., 211,62 г., 197,38 г., 207,77 г., 201,45 г., 220,72 г., 237,84 г., 211,93 г., 238,86 г., 94,62 г., 189,03 г., 127,64 г., 165,86 г., 157,57 г., 131,68 г., 1686,65 г., 635,19 г., 471,4 г. загальною вагою 10338,982 г., що є особливо великим розміром.
Зазначений наркотичний засіб ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підготували та незаконно зберігали для подальшого незаконного збуту.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання. За ч.3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Просить врахувати, що ОСОБА_8 щиро покаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, на його утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_13 , мати похилого віку - ОСОБА_14 , однак через відсутність інших близьких родичів вона була поміщена у будинок інтернат для осіб похилого віку та інвалідів, злочин скоїв через скрутне матеріальне становище його сім`ї і в наслідок збігу тяжких сімейних обставин.
Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про обґрунтованість вироку, захисника на підтримку поданої апеляції, перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з таких підства.
Встановлено, що під час судового розгляду даного кримінального провадження суд після допиту обвинуваченого, який повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, відповідно до ч.3 ст.307, ч.2 ст. 310 КК України визнав недоцільним досліджувати докази по справі, проти чого не заперечували всі учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений ОСОБА_8 . Таким чином, він позбавлений права оскаржувати обставини, які не оспорювалися в місцевому суді і, відповідно, не досліджувалися.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, є вірною і сумніву не викликає.

Що ж до вимог захисника про пом`якшення обвинуваченому покарання, то колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із наступними змінами) при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, як видно з вироку, обгрунтовано врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а також у тому числі і пом`якшуючі його винуватість обставини, а саме: що він має тимчасові заробітки, не працює, по місцю проживання характеризується позитивно. Його мати, ОСОБА_14 є особою похилого віку, хворіє, потребує стороннього догляду і на даний час перебуває у Вереміївському будинку інтернаті для осіб похилого віку та інвалідів, де знаходиться на повному державному утриманні.
При цьому з достатньою повнотою враховані всі пом`якшуючі покарання ОСОБА_8 обставини, а також те, що він тривалий час переховувався від суду.
Тому слід погодитись, що місцевий суд призначив ОСОБА_8 покарання, достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Обране покарання за окремі злочини, у тому числі з врахуванням обставин та способу скоєних злочинів, не можна вважати надто суворим, про що наголошує у своїй апеляції захисник. Законним слід вважати і остаточне покарання відносно обвинуваченого, яке обране за сукупністю злочинів.
За вказаних обставин апеляцію захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про пом`якшення покарання слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а :
Вирок Красилівського районного суду від 5 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченому, який утримуються під вартою в цей же строк з дня отримання копії.
Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду ОСОБА_2