ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року м.Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Єлизаветівка Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, з базовою середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2001 року за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30.12.2004 року за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 30.07.2008 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 27 днів, проживаючого у АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.1 КК України

в с т а н о в и в:
09 вересня 2015 року, приблизно о 19 годині ОСОБА_6 знаходячись в районі будинку № 33 по вул. Ванцетті м. Дніпропетровська, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, за допомогою балончика з фарбою, розмалював ворота та автомобіль марки «Форд Транзит», що належить потерпілим, висловлювався грубими нецензурними словами на адресу потерпілого ОСОБА_4 , на зауваження потерпілого не реагував, а направив фарбу з балончика в обличчя потерпілого ОСОБА_4 ..

Після чого, продовжуючи хуліганські дії ОСОБА_6 почав кидати каміння в сторону потерпілого, воріт та на подвір`я де знаходилася автомашина, внаслідок чого пошкодив у автомашині «Форд Транзит» лобове скло, пластикову панель та кузов.

Наступного дня 10.09.2015 року ОСОБА_6 , продовжуючи хуліганські дії, забруднив ворота будинку АДРЕСА_2 невідомою речовиною.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 09 вересня 2015 року, приблизно о 19 годині він вирішив розмалювати ворота будинку АДРЕСА_2 , для чого придбав балончик і став розпилювати його на ворота, відкрилась калитка і звідти вийшов потерпілий, який став висловлювати до нього претензії тоді він направив балончик на нього і попав на машину, яку було припарковано у дворі, між ним та потерпілим відбулася перепалка і потерпілий закрив ворота, тоді він став кидати каміння по воротах та у двір. Наступного дня він в продовження цих подій вимазав багнюкою їх ворота.

Цивільний позов потерпілих про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду пояснили, що ОСОБА_6 протягом останніх місяців висловлював на їх адресу незрозумілі ним претензії, а 09.09.2015 року, приблизно о 19 годині став розмальовувати фарбою їх ворота, а коли Наоргний почав робити йому зауваження то направив фарбу йому в обличчя та на автомашину, висловлювався при цьому нецензурними словами, а коли ворота зачинили то почав кидати каміння, внаслідок чого пошкодив автомашину, розбив лобове скло, побив кузов, пластикову панель, а наступного дня вимазав їм ворота.

Потерпілі заявили цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, яка виразилася у ремонті машини та воріт на суму 17 000 грн., та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Під час судового розгляду просили залишити позов в частині відшкодування моральної шкоди без розгляду.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням визнання обвинуваченими своєї вини, думки учасників судового розгляду, яким роз`яснено наслідки розгляду справи відповідно до цієї норми, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд допитав обвинуваченого, потерпілих, дослідив матеріали, що характеризують обвинуваченого, докази, що підтверджують цивільний позов, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_6 в пред`явленому обвинувачені доказана повністю.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_6 повинні нести кримінальну відповідальність

за грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.296 КК України.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

При обранні йому покарання суд враховує, що він раніше судимий, характеризується негативно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді арешту.

На думку суду саме таке покарання відповідно до ч.2 ст. 50 та ч.2 ст. 65 КК України є не тільки карою за вчинений злочин, а буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і в більшій мірі буде сприяти попередженню вчинення ним нових злочинів.
Потерпілими заявлено цивільний позов про відшкодування заподіяної шкоди на суму 17 000 грн.

Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, оскільки судом встановлено, що саме ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду потерпілим, розмір позову визнаний обвинуваченим, підтверджено представленими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Клопотання потерпілих про залишення позову про відшкодування моральної шкоди без розгляду підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 367-374 КПК України, суд -

У х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити покарання у виді трьох місяців арешту.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання та затримання засудженого.

Запобіжний захід- особисте зобов`язання - до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17 000 грн.

Цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Суддя