Номер провадження:1-кп/521/850/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2015 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі: головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
До Малиновського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч 1 КК України.
Прокурор під час підготовчого судового засідання висловив думку, щодо можливості призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом.
Обвинувачена та захисник не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинувачену суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт підсудний Малиновському районному суду міста Одеси, підстав для закриття кримінального провадження за обвинувальним актом немає, однак обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме вимогам пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 291 КПК України встановлені вимоги до обвинувального акту та до реєстру матеріалів досудового розслідування. Так, обвинувальний акт має містити такі відомості (серед іншого): 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як встановлено з обвинувального акту від 28 листопада 2015 року в ньому фактично викладена підозра про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України. Такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_6 , за цим процесуальним рішенням, має статус підозрюваної.
Вказане порушення в подальшому є перешкодою для ухвалення будь-якого судового рішення.
З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , а тому доводи сторін кримінального провадження про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, не відповідають міжнародним правовим актам, а також національному кримінальному процесуальному Закону.
Крім того, вказівки в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_6 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення, є безпідставним, оскільки обвинувачення їй висунуте не було у встановленому законом порядку та не міститься в самому обвинувальному акті. Більш того, така вказівка в обвинувальному акті є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного акту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18 грудня 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Також суд зазначає, що вимогами статті 293 КПК України, передбачено, що одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.
Отже, законодавець покладає на прокурора одночасно з переданням обвинувального акта до суду під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування захиснику підозрюваного, однак матеріали справи не містять даних про отримання захисником зазначених процесуальних документів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 293, 314, 315 КПК України, суддя,-
Повернути обвинувальний акт та додані до нього матеріали у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч 1 КК України прокурору відділу прокуратури Одеської області у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України, для усунення виявлених недоліків.
Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Ухвала суду, може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, через суд, який ухвалив судове рішення.

Копія ухвали негайно після її проголошення вручається учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1