Номер провадження 1-кс/554/7617/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015 м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого прокурора Полтавської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юриста 1 класу ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000015 від 21.05.2013 року за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.424 КК України,-

в с т а н о в и л а:

22.12.2014 року до суду надійшла вказана вище скарга, яка мотивована тим, що досудове слідство проведено неповно та однобічно, про що свідчить не надання йому статусу потерпілого, при цьому не допитаний жоден засуджений, з якими він 11.10.2012 етапувався в одному автозаку до приміщення апеляційного суду Полтавської області та був незаконно прикутий наручниками до одного з засуджених на ім`я ОСОБА_6 . У зв`язку з цим, скаржник просить слідчого суддю скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000015 від 21.05.2013 року за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.424 КК України; зобов`язати слідчого визнати його потерпілим по даному кримінальному провадженню; зобов`язати слідчого допитати двох засуджених на Юрії, які були з ним етаповані 11.10.2012 в одному автозаку до приміщення апеляційного суду Полтавської області.

В судове засідання скаржник з`явився, доводи, викладені у заяві підтримав, просить її задовольнити.

Прокурор просить відмовити в задоволенні скарги, оскільки досудове слідство проведено повно та всебічно, з`ясовані всі можливі обставини справи, які дали підстави для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Суд, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку:

у провадженні Полтавської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері перебувало кримінальне провадження № 0000015 від 21.05.2013 року за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.424 КК України.
31.07.2013 року за результатами проведеного досудового розслідування слідчим прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, про що винесено відповідну постанову.

Із мотивувальної частини цієї постанови вбачається, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 від 21.05.2013 року вжито усіх можливих заходів для підтвердження свідчень ОСОБА_4 щодо застосування до нього фізичного насильства під час його етапування із Полтавського СІЗО до апеляційного суду Полтавської області в одному автомобілі разом із іншими ув`язненими, під час якого він був прикований наручниками до іншого ув`язненого. Однак, будь яких фактичних даних про це не здобуто.

Пунктом 2 ч.1 ст. 284 КК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події злочину.

Згідно даних ЄРДР 21.05.2013 на підставі заяви ОСОБА_4 внесено відомості з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.424 КК України із викладеною фабулою, згідно якої 11.10.2012 колишнього дільничного інспектора міліції Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 під час етапуванняіз Полтавського СІЗО до Апеляційного суду Полтавської області військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 перевозили в одному автомобілі разом із іншими ув`язненими та приковували наручниками із іншими ув`язненими.

Частиною 1 ст. 424 КК України було встановлено відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, крім передбачених частиною другою цієї статті, якщо ці дії заподіяли істотну шкоду, -

Однак, на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21.02.2014 - статтю 424 виключено із Кримінального кодексу України.

Однак, розглядаючи доводи скаржника ОСОБА_4 щодо невизнання його потерпілим під час проведення досудового розслідування вважаю їх такими, що заслуговують на увагу.

Так, частинами 1, 2 ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Ст. 56 КПК України наведено перелік прав потерпілого.

При цьому частиною 5 цієї ж статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається із матеріалів справи, слідчим питання про залучення чи відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження взагалі не вирішувалося.

Даний факт являється порушенням вимог Кримінально- процессуального законодавства та перешкодив заявнику ОСОБА_4 в повному обсязі реалізувати свої права після внесення відомостей за його заявою про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, вважаю, що при подачі ОСОБА_4 заяви про вчинення кримінального правопорушення існували очевидні та достатні підстав вважати, що кримінальним правопорушенням, на яке він вказував йому могла бути спричинена моральна шкода, а отже існували підстави для визнання його потерпілим.

Згідно положень ст.94 КПК України - слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

При цьому, частиною 2 ст. 91 КПК України визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Таким чином, заслуговують на увагу і доводи скаржника в частині непроведення допиту засуджених, які були з ним етаповані 11.10.2012 в одному автозаку до приміщення апеляційного суду Полтавської області та до одного з них на ім`я ОСОБА_6 він був прикутий наручниками.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 змінив свої вимоги та просить слідчого суддю з метою повного та всебічного розслідування зобов`язати слідчого допитати двох засуджених на ім`я ОСОБА_7 , які знаходилися з ним 11.10.2012 в одному автозаку, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які б могли підтвердити факт незаконного застосування щодо нього наручників.

Прокурор ОСОБА_3 повідомив слідчому судді, що в ході проведення перевірки за скаргами ОСОБА_4 були встановлені особи засуджених, з якими той 11.10.2012 етапувався в одному автозаку із Полтавського слідчого ізолятора до Апеляційного суду Полтавської області у супроводі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 . Дані особи опитувалися в ході перевірки, однак не в рамках даного кримінального провадження.

На підставі викладеного вважаю, що доводи скаржника ОСОБА_4 в частині необхідності зобов`язання слідчого провести допит двох засуджених, а саме ОСОБА_8 , який 25.07.2012 вибув до Кременчуцької виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№69) та ОСОБА_9 , який 17.01.2014 вибув до Полтавської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№64) з приводу доводів ОСОБА_4 щодо незаконного застосування відносно того спецзасобів наручників.

Оскільки як на підставу для закриття кримінального провадження слідчий послався на те, що будь - яких фактичних даних про те, що ОСОБА_4 приковувався наручниками до одного із ув`язнених не добуто і з цього приводу було вжито всіх можливих заходів для підтверджень таких свідчень заявника.

При цьому, вважаю, що не проведення в рамках даного кримінального провадження допиту осіб, на яких вказує скаржник і як встановлено, разом з ОСОБА_4 етапувалися в одному автозаку до Апеляційного суду Полтавської області, вказує на неповноту проведеного досудового розслідування.

Одночасно звертаю увагу на суперечності, допущені слідчим у постанові про закриття кримінального провадження від 31.07.2013. Так в мотивувальній частині як на підставу для закриття кримінального провадження слідчий посилається на пі.1 ч.1 ст. 284 КПК України, а в резолютивній частині вказує п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, приходжу до висновку, що доводи скаржника ОСОБА_4 щодо неповноти та однобічності досудового слідства є такими, що заслуговують на увагу з підстав викладених вище, а тому постанова про закриття кримінального провадження від 31.07.2013 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, з метою забезпечення повноти, об`єктивності та всебічного досудового розслідування вважаю за необхідне залучити до провадження як потерпілого ОСОБА_4 ; допитати як свідків ОСОБА_8 , який 25.07.2012 вибув до Кременчуцької виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№69) та ОСОБА_9 , який 17.01.2014 вибув до Полтавської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№64) з приводу доводів ОСОБА_4 щодо незаконного застосування відносно того спецзасобів наручників та з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21.02.2014 прийняти відповідне рішення.

Окрім цього, частиною 1 ст. 304 КПК України визначено, що скарги на рішення слідчого, передбачені частиною 1 ст. 303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як встановлено, рішення про закриття кримінального провадження прийнято слідчим 31.07.2013.

30.10.2014 року ОСОБА_4 ознайомився із матеріалами кримінального провадження, 13.11.2014 останній звернувся до суду із заявою про визнання його потерпілим та одночасно із клопотанням про поновлення строку на звернення до суду.

24.11.2014 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено з тих підстав, що дана заява подана передчасно, так як на даний час залишається не скасованою постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 31.07.2013. Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строків для звернення до суду слідчим суддею не розглянуто та правова оцінка доводам, викладеним у ньому не надана.

Згідно поштового повідомлення дана постанова отримана ОСОБА_4 13.12.2014.(а.с.25). 22.12.2014 останній звернувся до суду із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 31.07.2013 року.

Таким чином, вважаю, що строки звернення до суду скаржника ОСОБА_4 не порушено.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 303, ч.1 ст. 304, п.1 ч.2 ст.307 КПК України,-
у х в а л и л а:

скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого прокурора Полтавської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юриста 1 класу ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000015 від 21.05.2013 року за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.424 КК України задовольнити.

постанову старшого прокурора Полтавської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юриста 1 класу ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000015 від 21.05.2013 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.424 КК України скасувати у зв`язку з неповнотою проведеного досудового слідства.

Визнати протиправною бездіяльність слідчого, пов`язану із незалученням до провадження як потерпілого ОСОБА_4 та зобов`язати слідчого виконати дану дію.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1