Справа № 495/5977/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка, Саратського району, Одеської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, працює озеленювачем КП «ЖКГ «Сергіївка», раніше судимого:

- 12.12.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням строком на 1 рік;

- 01.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 304 ч.1 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Сергіївка, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, є учнем 9 класу Бориславської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату Львівської області та фактично проживає на території інтернату, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4

головний спеціаліст служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

16.06.2015 року приблизно о 18.00 годині обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вступив в злочинну змову, діючи в єдиній групі осіб, поєднані єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, прослідували до нежитлового корпусу «Грязьової лікарні» санаторію «Сенетатя», що розташований за адресою: смт. Сергіївка, вул. Леніна, 5, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, де через розбите вікно, проникли в приміщення нежитлового корпусу вище зазначеного санаторію та шляхом демонтажу, таємно викрали чотири чавунні батареї опалювання на сім секцій кожна, загальною чисельністю 28 секцій, вартість однієї чавунної секції складає 42 гривні, на загальну суму 1176 гривень, які належить ТОВ «Губернатор». Після цього обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_8 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим заподіяли збиток ТОВ «Губернатор» на загальну суму 1176 гривень.

Далі 16.06.2015 року приблизно о 18.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Леніна, 5, смт. Сергіївка, м. Білгород-Дністровський, Одеської області біля нежитлового корпусу «Грязьової лікарні» санаторію «Сенетатя», маючи намір на втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність, свідомо і достовірно знаючи про вік обвинуваченого ОСОБА_4 , запропонував йому таємно викрасти чуже майно, чим викликав у останнього бажання і рішучість скоїти корисливий злочин, а саме, таємне викрадення чотирьох чавунних батарей опалювання на сім секцій кожна, загальною чисельністю 28 секцій, які належать які належить ТОВ «Губернатор».

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 провину визнали у повному обсязі, щиро розкаялись у скоєному, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистості обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 погодились з тим, щоб судовий розгляд обмежився їхнім допитом та дослідженням доказів, які характеризують їх особистості. Їм було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

У судовому засіданні не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. 16.06.2015 року ввечері він разом з обвинуваченим ОСОБА_4 гуляли біля нежитлового корпусу «Грязьової лікарні» санаторію «Сенетатя», що розташований за адресою: смт. Сергіївка, м. Білгород-Дністровський. Знаючи про неповнолітній вік обвинуваченого ОСОБА_4 він запропонував йому відпиляти батареї та здати на пункт металобрухту, на що останній погодився. Через розбите вікно вони проникли до приміщення нежитлового корпусу вищезазначеного санаторію на першому поверсі та відпиляли пилкою чотири чавунні батареї на сім секцій кожна, які потім винесли із приміщення та викрали. Полотно для пилки він придбав у магазині. В подальшому були замічені охоронцем. Після чого вони були затримані співробітниками поліції. Викрадене майно було одразу повернено представнику потерпілого. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

У судовому засіданні не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 пояснив наступне. 16.06.2015 року ввечері він разом з обвинуваченим ОСОБА_3 гуляли біля нежитлового корпусу «Грязьової лікарні» санаторію «Сенетатя» в смт. Сергіївка. Обвинувачений ОСОБА_3 запропонував йому вчинити крадіжку майна, на що він погодився. Чому він погодився на скоєння злочину, пояснити не зміг. Через розбите вікно вони проникли до приміщення нежитлового корпусу на першому поверсі та відпиляли пилкою чотири чавунні батареї на сім секцій кожна та викрали. Вони були помічені охоронцем. Після чого вони були затримані співробітниками поліції. Викрадене майно було одразу повернено представнику потерпілого. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати, оскільки він вчиться, батьки його розлучені, мати виховує його одна.

У судовому засіданні головний спеціаліст служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_7 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 знаходився на обліку з 04.09.2015 року. Відповідно до інформації, наданої селищною радою, з 01.09.2015 року обвинувачений ОСОБА_9 вчиться в Бориславській загальноосвітній санаторній школі-інтернату Львівської області. Що стосується обвинуваченого ОСОБА_3 , то він був знятий з обліку служби у зв`язку із зміненням місця проживання. Просила суд врахувати неповнолітній вік обвинуваченого ОСОБА_4 та надати можливість йому стати на шлях виправлення.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії:

-за ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у приміщення;

-за ст. 304 ч.1 КК України втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює озеленювачем КП «ЖКГ «Сергіївка», має постійне місце проживання, раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та непогашену у встановлені законом строки судимість, не відбувши покарання відповідно до вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2014 року, вчинив в період іспитового строку, кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, щиро розкаявся у скоєному, викрадене майно повернено представнику потерпілого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 двічі (12.12.2011 року та 01.12.2014 року із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України) притягувався до кримінальної відповідальності, але знову 16.06.2015 року вчинив новий злочин. Суд вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений не має бажання ставати на шлях виправлення, а неодноразове звільнення його від відбування покарання (двічі підряд) не сприяє попередженню нових злочинів. Тому враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК Украины суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 невідбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2014 року.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, неповнолітній вік обвинуваченого, позитивну характеристику за місцем проживання, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є учнем 9 класу Бориславської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату, проживає у сім`ї з матір`ю та братом, має постійне місце проживання, відповідно до акту обстеження житлові умови проживання сім`ї ОСОБА_4 від 26.06.2015 року є задовільними, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, щиро розкаявся у скоєному, викрадене майно повернено представнику потерпілого.

Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин у неповнолітньому віці, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у скоєному, вчиться в школі, представнику потерпілого відшкодовано завдану шкоду, суд вважає недоцільним відбування покарання у виді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 104, 76 КК України.

Відповідно до ст. 76, 104 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: чотири чавуні батареї на сім секцій кожна, які передані під схорону розписку директору ООО «Губернатор» залишити йому.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 304 ч.1 КК України і на підставі санкцій даних статей призначити йому покарання:

- за ст. 304 ч.1 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ст. 185 ч.3 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі;

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК Украины суд вважає необхідним до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2014 року у виді 2 (двох) років позбавлення волі та остаточно йому призначити покарання 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання та направлення до відбування призначеного покарання.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і на підставі санкцій даної статті призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76, 104 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: чотири чавуні батареї на сім секцій кожна, які передані під схорону розписку директору ООО «Губернатор» залишити йому.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченим та прокурору.

СУДДЯ