У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника Закарпатської УВП №9 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його захисника ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» та звільнення засудженого від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 та його захисник звернулись до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що вироком апеляційного суду Закарпатської області від 20.10.2014 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закону України «Про амністію у 2014 році», відповідно до ст.12 якого, його дія поширюється на осіб, які вчинили злочин до дня набрання ним чинності, включно.

Згідно з вироком ОСОБА_5 засуджений за вчинення необережного злочину з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що мало місце 21.10.2011 року, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році».

Приймаючи до уваги, що на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» на утриманні ОСОБА_5 перебувала мати пенсіонерка, яка досягла 70-річного віку, заявники просять звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі п.«є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви та звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного йому вироком апеляційного суду Закарпатської області від 20.10.2014 року на підставі п.«є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році»

Представник Закарпатської УВП №9 ОСОБА_4 у судовому засіданні вирішення заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» залишив на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора та представника Закарпатської УВП №9, приходжу до наступних висновків:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2011 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

20 жовтня 2014 року вироком апеляційного суду Закарпатської області вирок Ужгородського міськрайонного суду від 21.07.2014 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.286, ст.69 КК України на два роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки - скасовано. Призначено ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

Згідно п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Пунктом «є» статті 8 цього закону визначено, що амністія не застосовується до осіб яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів (частина друга статті 286 КК України 2001 р.)

Злочин, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за яким законом передбаченого покарання до восьми років позбавлення волі, але вчинений з необережності. В момент вчинення злочину ОСОБА_5 перебував у тверезому стані.

З досліджених матеріалів заяви слідує, що на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» на утримання ОСОБА_5 перебувала його мати ОСОБА_7 , яка досягла 70-річного віку, що підтверджується. Інших працездатних дітей ОСОБА_7 не мала, її донька (сестра ОСОБА_5 ) ОСОБА_8 є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 21.09.2010 року.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити, оскільки є всі підстави для звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного йому вироком апеляційного суду Закарпатської області від 20.10.2014 року покарання на підставі п.«є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

На підставі наведеного, керуючись, ст.ст. ст.ст.1, 9, 10 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст.85, 86 КК України ст. ст.395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання призначеного вироком апеляційного суду Закарпатської області від 20.10.2014 року на підставі п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Особову справу засудженого ОСОБА_5 повернути до Закарпатської УВП №9.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення

Суддя: ОСОБА_1 .