Провадження № 1-кп/185/593/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002324 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освіта, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22 січня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України, у вигляді громадських робіт 180 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10 березня 2015 року до Павлоградського МРВ КВІ в Дніпропетровській області надійшов вирок Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року згідно якого за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 було призначено покарання у вигляді 180 годин громадських робіт.

14 квітня 2015 року в Павлоградському МРВ КВІ в Дніпропетровській області ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком та умовами відбування у вигляді громадських робіт, а також попереджений про те, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що було відібрано підписку. У відповідності до ч. 3 ст. 13 КВК України 14 квітня 2015 року заступником начальника Павлоградського МРВ КВІ в Дніпропетровській області капітаном внутрішньої служби ОСОБА_6 було винесено постанову про встановлення дня явки ОСОБА_3 на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ в Дніпропетровській області перший четвер кожного місяця. З постановою ОСОБА_3 був ознайомлений під підпис.

14 квітня 2015 року ОСОБА_3 вручено направлення на громадські роботи до комунального підприємства «Затишне місто» місто Павлограда де останній повинен приступити до праці з 15 квітня 2015 року.

ОСОБА_3 було роз`яснено порядок і умови відбування покарання у вигляді громадських робіт де він повинен працювати по 4 години в день у вільний від роботи чи навчання час, але не менше ніж 25 годин, а також доведено ст. 389 ч. 2 КК України, про що він зазначив в письмовому поясненні.

Починаючи з 15 квітня 2015 року ОСОБА_3 до КП «Затишне місто» міста Павлограда не з`явився, про причини неявки до Павлоградського МРВ КВІ не повідомляв. Після ознайомлення з порядком відбування покарання ОСОБА_3 , не з`являвся на реєстрацію до КВІ а саме: 07 травня 2015 року, 04 червня 2015 року, 02 липня 2015 року та 06 серпня 2015 року, за неодноразовими викликами, а також не з`являвся для складення графіка виходу та виконання громадських робіт, про причини неявок не повідомляв, підтверджуючих документів станом на 27 серпня 2015 року, не надав.

За допущене порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_3 знову повторно було винесено письмове попередження та повідомлено, що стосовно нього будуть направлені матеріали для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

ОСОБА_3 продовжуючи діяти умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини не з`явився до КП «Затишне місто», для відпрацювання громадських робіт, про причину не явки нікому не повідомив чим ухилився від відбування громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи в належній формі ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 180 годин громадських робіт, присуджених йому вироком суду, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, про що був неодноразово письмово попереджений, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків, не відбував громадські роботи в КП «Затишне місто» чим ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт та з присуджених йому Павлоградським міськрайоншш судом Дніпропетровської області 180 годин станом на 22 вересня 2015 року невідпрацьований час складає 180 годин, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що він не відпрацював тому, що він працював на шахті, дивився за бабусею та ще маленькою дитиною, і він фізично не міг відпрацювати 180 годин громадських робіт. Він попереджався два або три рази про кримінальну відповідальність за невиконання. Офіційного підтвердження про хворобу у нього не має. Інших злочинів він не скоював. Йому відомо, що він повинен відпрацьовувати за вироком 180 годин громадських робіт. В липні 2015 року померла його бабуся. Дружина з дитиною знімає квартиру по АДРЕСА_2 . Він надає допомогу на утримання дитини. Він працював на шахті до липня 2015 року. В скоєному щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюютьсяі і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена дослідженими в судовому засіданні наступними письмовими доказами.

Вироком Павлаградського міськрайонним судом Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року, яким ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді громадських робіт 180 годин /Т. 2 а.к.п. 11-12/.

Підпискою про повідомлення ОСОБА_3 про попередженням про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування покарання від 14 квітня 2015 року /Т. 2 а.к.п.13/.

Направленням до КП «Затишне місто» м. Павлограда ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання від 14 квітня 2015 року /т. 2 а.кп. 15/.

Враховуючи показання обвинуваченого, досліджених письмових доказів та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт, особою засудженою до цього покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

За місцем проживання обвинувачений характеризується негативно /Т. 2 а.к.п. 43/, раніше судимий /Т. 2 а.к.п. 38/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /Т. 2 а.к.п. 40, 41/.

На підставі ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді арешту в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України з застосуванням ст. 72 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальних витрат по справі не має, цивільний позов не заявлявся.

Речових доказів у справі не має.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст. 72 КК України невідбуте покарання, призначене ОСОБА_3 , вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року у вигляді 180 годин громадських робіт перевести в 22 дні арешту, з розрахунку один день арешту відповідає восьми годинам громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року у вигляді арешту строком на 15 (п`ятнадцять) днів, і визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць 15 (п`ятнадцять) днів.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1