Справа №: 398/5768/15-к
УХВАЛА
Іменем України
"30" грудня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Олександрія обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів, у кримінальному провадженні за № 0000011, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 197-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2015 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 197-1 КК України, який був затверджений прокурором прокуратури Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_2 .
В підготовчому судовому засіданні учасники провадження висловили думку про можливість призначення справи до судового розгляду.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд встановив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а тому згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.
Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Положеннями статті 291 КПК України регламентовано вичерпний перелік відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, коли він скеровується органом досудового розслідування до суду.
Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, встановлено - обвинувальний акт має містити такі відомості як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення кримінального закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте, як вбачається з обвинувального акту, який скерований до суду, останній не містить остаточного та обґрунтованого формулювання обвинувачення, тобто твердження прокурора про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому КПК України, а містить лише вказівку про те, що (дослівно з обвинувального акту) « досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється у тому, що він вчинив самовільне зайняття земельної ділянки, завдавши значної шкоди її законному власнику». Тобто в обвинувальному акті не сформульовано обвинувачення, а лише висунута підозра стосовно обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому діяння.
При цьому, суд зауважує, що підозра - це ймовірне судження, припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення. У разі отримання нових доказів раніше повідомлена підозра може бути змінена. Це відрізняє підозру від підсумкового висновку слідчого чи прокурора про винуватість особи, який формулюється у обвинувальному акті, та має бути з точки зору сторони обвинувачення обґрунтованим, достовірним та остаточним ( безсумнівним ).
Відсутність сформульованого обвинувачення вказує на неможливість призначення судового розгляду через грубе порушення наведеної вище норми Кримінального процесуального кодексу України, та є беззаперечною підставою для повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Крім того, за диспозицією ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання , громадянство), а не підозрюваного, як це зазначено у вказаному обвинувальному акті.
Натомість при складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні цю вимогу порушено.
Так, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до поштового повідомлення про виклик ОСОБА_3 в судове засідання, такої адреси в м.Олександрія не існує (а.с.13).
ОСОБА_3 пояснив, що проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , а про виклик до суду дізнався від свого захисника.
Вказане свідчить, що місце проживання обвинуваченого органом досудового розслідування є фактично не встановленим, відтак, зазначене у обвинувальному акті місце проживання ОСОБА_3 , дійсності не відповідає.
Також слід зазначити, що відповідно до ст. 91 КПК України, - у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України - обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Проте, формулювання підозри (обвинувачення) , пред`явленого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 197-1 КК України, не містить визначення конкретизованого місця та предмету вчинення злочину, зокрема про які саме йдеться земельні ділянки, їх номер, на якому полі за територіальністю вони розташовані.
Також, відсутні і зазначення щодо конкретного способу вчинення кримінального правопорушення.
Вказане може впливати на кваліфікацію дій обвинуваченого та обсяг пред`явленого обвинувачення, від якого він у подальшому має захищатися, тому зазначення таких обставин є обов`язковим.
Більш того, детальне зазначення обставин пред`явленого обвинувачення забезпечує та гарантує на державному рівні, у площині розуміння ст. ст. 20, 42 КПК України, належне здійснення та використання обвинуваченим його невід`ємного процесуального права на захист від того обвинувачення, що йому пред`явлене.
Таким чином, обвинувальний акт на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України поверненню прокурору.
Керуючись п.3 ч.3 ст. 314 ст. 372 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000011, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчинені злочину , передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, повернути прокурору Олександрійської місцевої прокуратури для усунення зазначених порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1