Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/458/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005094 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який здобув середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 12.07.2004 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 19.11.2008 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 10.07.2014 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 15.06.2014 приблизно о 21 год. 00 хв., знаходячись на власному балконі у квартирі АДРЕСА_1 , побачив наглядно знайомого ОСОБА_5 , який в цей час знаходився на вулиці поряд з балконом квартири ОСОБА_3 , у якого в руках був мобільний телефон «іPhone 5» 32 Gb white. В подальшому під час розмови зі ОСОБА_5 у ОСОБА_3 , виник умисел на повторне, заволодіння чужим майном - телефоном «іPhone 5» 32 Gb white, який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , з метою особистого збагачення, попросив у ОСОБА_5 вказаний телефон «іPhone 5» 32 Gb white, ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 8600 грн, з сім карткою мобільного оператору «Life», вартістю 20 грн, на рахунку якої знаходилось грошові кошти в сумі 2 грн, для здійснення телефонного дзвінка, однак наміру повертати даний телефон ОСОБА_3 не мав, при цьому останній позичив 40 грн на особисті потреби. На дане прохання, ОСОБА_5 ,не здогадуючись про дійсні злочинні наміри ОСОБА_3 , передав останньому мобільний телефон «іPhone 5» 32 Gb white, з сім-карткою мобільного оператора «Life», та грошові кошти у сумі 40 грн. Взявши зазначений мобільний телефон та грошові кошти ОСОБА_3 зайшов до своєї квартири, дочекавшись поки ОСОБА_5 піде у своїй справах. Після чого, ОСОБА_3 розпорядився вказаним майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він дійсно 15.06.2014 приблизно о 21 год. 00 хв. знаходився на балконі у своїй квартирі АДРЕСА_1 , коли до балкону під`їхав його знайомий ОСОБА_5 . В ході розмови він попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон «іPhone 5» 32 Gb white для здійснення дзвінка, а також 40 грн в борг. ОСОБА_5 дав йому мобільний телефон «іPhone 5» та грошові кошти у сумі 40 грн. Після чого, він зайшов до своєї квартири. Цього ж дня, він мобільний телефон продав знайомому на ім`я « ОСОБА_6 », а на наступний день до нього прийшли працівники міліції, які доправили його до райвідділу, де він надав свої показання. Просив не застосувати до нього покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому складу злочину доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, кваліфіковано вірно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України в межах санкції даної статті, а саме: у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_3 вчинив даний злочин до постановлення іншого вироку щодо нього вироку Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2014, яким його засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 3 роки, то покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в такому випадку необхідно призначити з урахуванням правил ч. 4 ст. 70 КК України, а саме за сукупністю злочинів.

При цьому, відповідно до положень абзацу другого п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» кожний вирок слід виконувати самостійно.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, 369-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання, призначене ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України та вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2014, виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Речовий доказ - мобільний телефон «іPhone 5» 32 Gb white, який переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у належного володільця ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1