Кримінальне провадження № 1-кп/331/360/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, не одруженої, офіційно не працює, має середню освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше засудженій:
27.06.2001 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено на 1 рік;
22.05.2007 року Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнена з іспитовим строком на 1 рік;
09.02.2007 року Орджоникідзевським р/с м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст. 309 КК України звільнена від кримінальної відповідальності;
29.09.2008 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ст. 70, 71, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років та 6 місяців позбавлення волі;
10.08.2011 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ст. 70, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 395 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнена 08.01.2014 року по відбуттю строку покарання;
30.03.2015 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена з іспитовим строком на 1 рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ
Так, 01.06.2015 року приблизно 10 години 30 хвилин, ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у салоні трамваю, який рухався за маршрутом № 3 біля зупинки громадського транспорту «пл. Радянська» у м. Запоріжжі, підійшла до неповнолітнього ОСОБА_6 та скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, повторно, правовою рукою з правої кишені штанів останнього викрала мобільний телефон «НТС Desire SV» у корпусі чорного кольору, вартістю 3400 гривень, який належить ОСОБА_7 та в якому знаходились сім-карти операторів стільникового зв`язку «Київстар» та «Лайф», які матеріальної цінності для потерпілої не мають. Вказаний мобільний телефон ОСОБА_5 відразу сховала в рукав своєї кофти.
Однак злочинні дії ОСОБА_5 були помічені неповнолітнім ОСОБА_6 , який схопив її за руку в наслідок чого вона не змогла довести свій злочинний умисел до кінця.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 намагалась завдати ОСОБА_7 , матеріальний збиток на загальну суму 3400 гривень.
Суд, керуючись ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оскаржуються, при цьому допитати обвинувачену і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченої.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , свою вину в інкримінованому їй, органом досудового розслідування, кримінальному правопорушенні, повністю визнала, у вчиненому розкаялася та пояснила суду, що 01.06.2015 року зайшла в трамвай на ЗГТ «Грязнова», який рухався у напрямку зупинки «Майдан Волі», перебуваючи в салоні трамваю побачила у молодого хлопця мобільний телефон, який стирчав із заднього карману, вона вирішила непомітно для хлопця, витягнути цей телефон, який відразу заховала у рукав кофти, але її дії не залишились не поміченими, тому їй довелося повернути вказаний телефон, просила суд суворо її не карати.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яка не була закінчена з причин, які не залежали від її волі, вчинена повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, відношення самої обвинуваченої до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачена ОСОБА_5 раніше судима, вчинила злочин середньої тяжкості в період іспитового строку, має постійне місце проживання, за місцем проживання скарг не надходило, офіційно не працевлаштована, з 26.07.1999 року перебуває на диспансерному обліку в ЗОНД, у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд визнає, що вона вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяла становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , її відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства, та з цих підстав вважає за можливе призначити їй покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються її діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачена ОСОБА_5 не відбула покарання за попереднім вироком. Призначаючи остаточну міру покарання обвинуваченій суд керується правилами ст. 71 КК України.

Цивільний позов не заявлений.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 30.03.2015 року до покарання за цим вироком у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно засудженої ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_5 відраховувати з моменту її фактичного затримання.

Речові докази:

- фотокопії викраденого мобільного телефону «НТС Desire SV» у корпусі чорного кольору, imell: НОМЕР_1 , imel 2: НОМЕР_2 долучені до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах протягом усього часу їх зберігання;

- мобільний телефон «НТС Desire SV» у корпусі чорного кольору, imell: НОМЕР_1 , imel 2: НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1