В И Р О К
іменем України
"18" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0000021 від 10 липня 2014 року щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Біла Церква, Київської області, громадянки України, українки, не одруженої, студентки 4 курсу Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», зареєстрованої фізичною особою-підприємцем, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , бажаючи незаконно збагатитися від протиправної діяльності, пов`язаної зі збутом незаконно виготовлених тютюнових виробів (кальянного тютюну), в період з лютого 2015 року по травень 2015 року, незаконно придбавала з метою збуту, зберігала з цією метою та збувала тютюнові вироби (кальянний тютюн) в кімнаті АДРЕСА_2 .

Так, незаконна діяльність ОСОБА_5 здійснювалась всупереч вимогам Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року за № 481/95-ВР, із змінами і доповненнями, а саме:

- ст. 9 передбачено, що тютюнові вироби повинні відповідати вимогам затверджених і зареєстрованих у встановлено законодавством порядку нормативних документів, які діють на території України;

- ст. 15 передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробами, за наявності у них ліцензій;

- зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру;

- у заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.

Приблизно на початку лютого 2015 року, реалізуючи злочинний намір, направлений на збут незаконно виготовлених тютюнових виробів (кальянного тютюну), ОСОБА_5 придбавала з метою збуту у невстановлених слідством осіб тютюнові вироби (кальянний тютюн) без марок акцизного податку, що свідчить про їх незаконне виготовлення та зберігала їх з вказаною метою.

Як встановлено слідством, постачання незаконно виготовлених тютюнових виробів ОСОБА_5 здійснювалось невстановленими слідством особами, безпосередньо до кімнати АДРЕСА_2 , яка орендувалась безпосередньо ОСОБА_5 . В середньому в місяць для незаконного збуту, ОСОБА_5 придбавалось 10-20 кг тютюнових виробів та 250-350 пачок тютюнових виробів, які не марковані марками акцизного податку.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут незаконно виготовлених тютюнових виробів ОСОБА_5 , перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_2 , фасувала придбані тютюнові вироби в поліетиленові пакети прозорого кольору різних об`ємів в залежності від вимог замовників, і зберігала для подальшого збуту у вказаному приміщенні.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою конспірації протиправної діяльності, здійснювала збут незаконно виготовлених тютюнових виробів довіреним особам або через мережу Інтернет, використовуючи при цьому сайт « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Замовлення незаконно виготовлених тютюнових виробів (кальянного тютюну) відбувалось за телефоном НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Після замовлення покупець приїжджав до кімнати АДРЕСА_2 , розраховувався та отримував попередньо замовлені незаконно виготовлені тютюнові вироби (кальянний тютюн), які збувала ОСОБА_5 за готівкові кошти без документального підтвердження, так як покупці такого не вимагали.

07 травня 2015 року в ході проведення обшуку в кімнаті АДРЕСА_2 у ОСОБА_5 виявлено та вилучено тютюнові вироби (кальянний тютюн) в кількості 60,074 кг різних смаків, тютюнові вироби (кальянний тютюн) «AL FAKHER» в кількості 295 пачок по 50 г кожна пачка, які не марковані марками акцизного податку, тютюнові вироби (кальянний тютюн) «MAZAYA» в кількості 3 пачок по 50 г кожна пачка, які не марковані марками акцизного податку, прозорі поліетиленові пакети різного об`єму в кількості 12 упаковок для фасування тютюнових виробів (кальянного тютюну), відерця прозорого кольору в кількості 9 штук, стікери з написами в кількості 2 штук, ваги «BEURER», що незаконно зберігалися ОСОБА_5 та використовувались у протиправній діяльності.

Також встановлено, що ОСОБА_5 в Управлінні контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у м. Києві ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами не отримувала.

28 травня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Відповідно до угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.1 ст. 204 КК України, як незаконне придбання з метою збуту та зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовлених тютюнових виробів; істотних для даного кримінального провадження обставин; обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину.

Також, вказаною угодою, з урахуванням того, що обвинувачена ОСОБА_5 щиро розкаялася, визначено вид і розмір покарання, яке вона повинна понести, а саме: штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією незаконно виготовленої продукції.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода заподіяна лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 28 травня 2015 року про визнання винуватості, укладену між старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з конфіскацією незаконно виготовленої продукції.

Речові докази всі тютюнові вироби, поліетиленові пакети різних об`ємів в кількості 12 упаковок, відерця прозорого кольору в кількості 9 штук, стікери з написами в кількості 2 штук, відповідно до постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів досудового розслідування від 12 травня 2015 року знищити.

Речові докази - ваги марки «BEURER», відповідно до постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів досудового розслідування від 12 травня 2015 року передати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ: