Справа № 1-1420/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2011 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Горбатовської С.А.

при секретарі - Бурдейній М. П.,

за участю прокурора - Вівдіченко В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

18.09.2003 року Броварським районним судом Київської обл. за ст. ст. 307 ч. 2, 310 ч. 1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

24.03.2005 року Солом'янським районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 09.09.2008 року перегляд вироку;

02.04.2009 року Солом'янським районним судом м. Києва за ст. ст. 186 ч. 2, 357 ч. 2, 70, 71 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення волі,

17.02.2010 року звільнений по відбуттю строку покарання,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, будучи неодноразово судимим, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, 05.09.2010 року, приблизно о 00.30 год., знаходячись за місцем свого проживання у кв. № 287, корпусу № 2 будинку № 46 - а по вул. В. Гетьмана у м. Києві, шляхом вільного доступу зайшов до кімнати, в якій мешкає його сестра ОСОБА_2, звідки повторно таємно викрав чуже майно, а саме, належні ОСОБА_2 4 автомобільні шини марки "Континенталь", вартістю 450 грн. кожна, на загальну суму 1800 грн. З місця вчинення злочину підсудний ОСОБА_1 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_2 матеріальної шкоди на суму 1800 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 05.09.2010 року, приблизно о 00.30 год., він знаходився за місцем свого проживання у кв. № 287, корпус № 2 буд. № 46 - а по вул. В. Гетьмана у м. Києві. За даною адресою він проживає з матір'ю ОСОБА_1 3. М. та сестрою ОСОБА_2 За декілька днів до 05.09.2010 року у нього відбувся конфлікт з сестрою з приводу пошкодження його взуття собакою сестри, тому він попросив сестру відшкодувати вартість пошкодженого взуття, на що остання не погодилась. Скориставшись відсутністю сестри, 05.09.2010 року, о 00.30 год., він зайшов до її кімнати, двері якої не були зачинені, звідки викрав 4 автомобільні шини марки "Континенталь", які в цей же день продав, кошти використав на власні потреби. В подальшому, він повернув сестрі викрадені шини.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 04.09.2010 року вона виїхала за межі м. Києва. Вночі 05.09.2010 року їй зателефонувала мати ОСОБА_2 3. М. і повідомила, що її брат ОСОБА_1 викрав належні їй автомобільні шини. Не повертаючись додому, вона зранку 05.09.2010 року звернулась до міліції з приводу викрадення. Шини їй були повернуті братом протягом декількох днів з дня викрадення.

Крім того, ОСОБА_2 пояснила суду, що має добрі стосунки з братом ОСОБА_1, будь - яких матеріальних претензій до нього з приводу кражі шин не має, просить суд не призначати йому покарання, пов'язане з позбавленням волі.

Покази підсудного ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ст. 299 ч. З КПК України при дослідженні доказів по справі стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

З урахуванням зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд вважає докази по справі допустимими та достовірними, а вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, доведеною, оскільки ОСОБА_1 повторно таємно викрав чуже майно (крадіжка.)

При призначенні міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, раніше неодноразово судимого, маючого не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість (а. с. 61-65, 70-71, 72), посередньо характеризується за місцем проживання (а.с. 64), на обліку у лікарів нарколога (а.с. 62) та психіатра (а.с. 63) не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує думку потерпілої ОСОБА_2 з приводу міри покарання для підсудного.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає рецидив злочину.

За викладеним, суд вважає, що до підсудного ОСОБА_1 необхідно застосувати міру покарання у вигляді обмеження волі.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речових доказів та судових витрат по справі не має.

За викладеним, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді двох років шести місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом"янський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: