Справа № 585/2357/15-к
Номер провадження 1-кп/585/240/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000896 від 17.07.2015 року по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тирасполь, республіки Молдова, громадянина України, українця, освіта неповна середня, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив закінчених замах на злочин проти власності за наступних обставин.

28.06.2015 року близько 12 год. 00 хв., до господарства ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під`їхав автомобіль в якому знаходилося троє невідомих чоловіків, які скуповували металобрухт. Дані чоловіки поцікавилися у ОСОБА_4 чи хтось продає металобрухт. Будучи обізнаним, що в с. Ведмеже знаходиться будинок де ніхто не проживає, та покрівля цього будинку металева, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне заволодіння вказаним металом, для продажу. З цією метою, останній сказав невідомим чоловікам, що має на продаж металобрухт та взявши вдома фомку, для зривання листів металу прийшов до будинку АДРЕСА_1 належного власниці ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний намір, цілком знаючи, що діє незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, розуміючи, що за вчинення злочину невідворотно настане кримінальна відповідальність, впевнившись в таємності своїх дій, умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 заліз на дах вказаного будинку та зірвав 20 листів оцинкованого металу вартістю 1140 грн., відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 129 від 24.07.2015, які в подальшому скинув на землю. В цей час злочинні дії ОСОБА_4 були викриті ОСОБА_7 , мешканцем с. Ведмеже, який підійшов до господарства та зробив ОСОБА_4 зауваження. Останній розуміючи, що не зможе заволодіти майном потерпілої ОСОБА_6 , залишив місце скоєння злочину та пішов у невідомому напрямку.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

21 серпня 2015 року в даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч.1 ст.468 КПК України.

Відповідно до угоди про примирення потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України як закінчений замах на викрадення чужого майна (крадіжка) , щодо узгодженого покарання з урахуванням того, що обвинувачений щиро розкаявся, - у виді громадських робот на строк 80 (вісімдесят годин. ) та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення від 21 серпня 2015 року та призначити узгоджене сторонами покарання.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення від 21 серпня 2015 року та призначити узгоджене сторонами покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення пред`явленого 31.07.2015 р., дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінальногопровадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого зач.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, та інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.
За таких обставин, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.
Завдана потерпілій шкода обвинуваченим ОСОБА_4 відшкодована в повному обсяз, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не має, цивільний позов потерпілою не заявлено.

Долю речових доказів по справі : 20 листів оцинкованого металу розмірами : довжина 3,2 м, ширина 0,6 м, товщина металу 1 мм , які передані на зберігання ОСОБА_6 - вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого не застосовувався, клопотань про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, в судовому засіданні не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення від 21 серпня 2015 року, укладену між потерпілою. ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1ст.185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 21 серпня 2015 року покарання за цією статтею 80 (вісімдесятт) годин громадських робіт.

Речові докази - 20 листів оцинкованого металу розмірами : довжина 3,2 м, ширина 0,6 м, товщина металу 1 мм , які передані на зберігання ОСОБА_6 - залишити у її розпорядженні.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя :підпис...

Копія вірна :

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1