Справа № 569/1568/16-к
У Х В А Л А
10 лютого 2016 року Рівненський міський суд
Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Макіївка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч.3 ст. 142, ст. 391 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28; ч.3 ст.357, ч.3 ст.28; ч.2 ст.353 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 звернулась в суд із клопотанням, яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим у 1998 році, за ст. 86-1, ч.3 ст. 142, ст. 42 КК України та у 2006 році за ст.391, ст.71 КК України належних висновків не зробив та з корисливих мотивів, погодившись на пропозицію ОСОБА_7 , вступив до складу організованої та очоленої останнім групи та знову вчинив ряд умисних злочинів.
Так, ОСОБА_7 , будучи засудженим у 2001 році, за ч.3 ст. 144 КК України, належних висновків не зробив та з корисливих спонукань, розуміючись на методах діяльності правоохоронних органів, щодо боротьби із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, маючи на меті отримання незаконних доходів на постійній основі шляхом незаконного заволодіння чужим майном, на початку 2013 року створив та очолив в м. Рівне стійку організовану групу, до складу якої залучив як виконавців осіб, які по своїх якостях підходили для вчинення злочинів, раніше притягувалися до кримінальної відповідальності та перебували у місцях позбавлення волі, а саме: ОСОБА_8 , раніше судимого 24.02.2006 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_9 , який притягувався до кримінальності відповідальності у 2003 році, за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, а у 2006 році за ст.15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та ОСОБА_4 , який притягувався до кримінальності відповідальності у 1998 році, за ст. 86-1, ч.3 ст. 142, ст. 42 КК України та у 2006 році за ст.391, ст.71 КК України, які попередньо організувалися для вчинення корисливих злочинів стосовно осіб, які могли б займатися операціями в сфері незаконного обігу психотропних речовин та наркотичних засобів.
Діючи в складі створеної та очоленої ним організованої групи, ОСОБА_7 у період з початку 2013 року по 03 березня 2013 року, на території м.Рівне, відповідно до попередньо розробленого плану злочинних дій та розподілу ролей, погодженого із підлеглими йому учасниками організованої групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 спланували, підготували та учинили ряд вимагань та розбійний напад з метою заволодіння чужим майном осіб, яких учасники організованої групи підшуковували у м.Рівне. Для досягнення злочинної мети, члени організованої групи розробили легенду, згідно якої під час вчинення злочинів представлялися працівниками міліції, використовувати наручники та посвідчення, що за своїми ознаками схожі на службові посвідчення працівників правоохоронних органів. Крім того, вчиняючи незаконні дії, щодо осіб які б могли займатися операціями в сфері незаконного обігу психотропних речовин та наркотичних засобів, члени організованої групи, згідно плану імітували проведення оперативної закупівлі з метою їх залякування та недопущення звернень до правоохоронних органів, щодо вчинення щодо них злочинів. Також, з метою укриття відомостей про імена членів організованої групи вигадали імена, якими називались під час вчинення злочинів. Так, ОСОБА_10 називали « ОСОБА_11 », ОСОБА_7 -« ОСОБА_12 », ОСОБА_8 « ОСОБА_13 », ОСОБА_14 « ОСОБА_15 ». Для запобігання викриття та затримання під час вчинення кримінальних правопорушень вживали заходи щодо виявлення співробітників правоохоронних органів поблизу місць скоєння злочинів.
Діючи в складі стійкого злочинного угрупування, ОСОБА_7 , як організатор та керівник, розробив план спільних злочинних дій, який довів членам групи ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , встановлював та забезпечував дотримання загальних правил поведінки членів організованої групи, координував їх дії та особисто приймав участь у вимаганнях та розбої, визначав осіб, щодо яких необхідно було вчиняти незаконні дії, заздалегідь підшукав документ, що схожий на посвідчення працівника правоохоронного органу та придбав наручники. Для забезпечення заходів конспірації ОСОБА_7 щоразу перед вчиненням злочину проводив інструктаж щодо маскування злочинної діяльності, яке виражалось в імітуванні поведінки працівників міліції під час проведенням оперативної закупівлі та залякуванні потерпілих кримінальною відповідальністю, використанням вигаданих імен, особисто імітував процедуру відібрання пояснення у потерпілих осіб. Після заволодіння чужим майном ОСОБА_7 розподіляв його між членами організованої групи, при цьому частину залишав для підтримання діяльності організованої групи, а саме для придбання пального для транспортних засобів, проживання членів організованої групи на території інших областей. З метою забезпечення мобільності організованої групи під час вчинення злочинів використовував автомобіль марки "Ауді А6" н.з. НОМЕР_1 , яким володів.
Кожен із підлеглих йому учасників виконував надану йому функцію та у разі потреби був готовий до виконання будь яких дій, спрямованих на досягнення спільної злочинної мети.
ОСОБА_8 , діючи, в складі створеної та очоленої ОСОБА_7 стійкої організованої групи, до складу якої також увійшов ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , відповідно до відведеної йому ролі також заздалегідь підшукав документ, що схожий на службове посвідчення працівника правоохоронного органу, а саме посвідчення серії НОМЕР_2 «особливо уповноваженого по протидії корупції координаційного центру з Адміністрацією Президента, Верховною Радою, Кабінетом міністрів України», імітував діяльність працівника міліції на місці події, особисто приймав участь у незаконних діях по заволодінню чужим майном, застосовував психічний тиск щодо потерпілих шляхом погроз притягнення їх до кримінальної відповідальності за незаконні операції із наркотичними засобами та психотропними речовинами, у разі невиконання їх вимог, щодо передачі грошових коштів та застосовував фізичне насильство, що виражалося у нанесенні ударів потерпілим та утриманні їх на місця події для запобігання втечі, використовував для транспортування членів організованої групи та потерпілих наявний у його користуванні транспортний засіб «Шкода Октавіа тоур» н.з. НОМЕР_3 .
ОСОБА_9 , діючи як виконавець в складі організованої групи, створеної та очоленої ОСОБА_7 , до складу якої також увійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , згідно з попередньо розробленим планом злочинних дій та розподілом ролей, переслідуючи спільну злочинну мету, відповідно до відведеної йому ролі підшуковував осіб на території м. Рівне, які б могли вчиняти незаконні операції в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, проводив з такими особами зустрічі та імітував проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів та психотропних речовин у останніх, імітував дії особи «закупника» під час вдаваної оперативної закупки наркотичних засобів та психотропних речовин, особисто приймав участь у незаконних діях з приводу вимагань грошових коштів, використовував під час незаконних дій транспортний засіб «Пежо 407» н.з. НОМЕР_4 , яким володів.
ОСОБА_4 , діючи як виконавець в складі організованої групи, згідно з попередньо розробленим планом злочинних дій та розподілом ролей, переслідуючи спільну злочинну мету, особисто приймав участь у вчиненні вимагань та розбою, імітував діяльність працівника міліції, застосовував психічний тиск щодо потерпілих шляхом погроз притягнення їх до кримінальної відповідальності у разі невиконання вимог щодо передачі грошових коштів та вчиняв фізичний тиск, що виражався у нанесенні ударів у різні частини тіла потерпілих та утриманні потерпілих з метою недопущення їх втечі задля досягнення спільної злочинної мети.
28 серпня 2013 року ОСОБА_4 відповідно вимог ст.ст. 111, 112 КПК надісланням поштою направлено повідомлення про прийняте процесуальне рішення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України за місцем його проживання.
30 серпня 2013 року у кримінальному провадженні винесено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .
30 серпня 2013 року з метою затримання ОСОБА_4 . Рівненським міським судом винесена ухвала про його затримання та доставки в суд для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
10 вересня 2013 року у зв`язку з не встановленням місця знаходження ОСОБА_4 , його оголошено в розшук.
26 вересня 2013 року ОСОБА_4 відповідно вимог ст.ст. 111, 112 КПК надісланням поштою направлено повідомлення про прийняте процесуальне рішення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28; ч.3 ст.357, ч.3 ст.28; ч.2 ст.353 КК України, за місцем його проживання
30 вересня 2013 року, кримінал ьне провадження, щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28; ч.3 ст.357, ч.3 ст.28; ч.2 ст.353 КК України направлено до Рівненського міського суду з обвинувальним актом.
08.10.2013 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було зупинене у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.
08.02.2016 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було відновлене у зв`язку із потребою проведення слідчих (розшукових) дій.
Слідчий вказує, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Цей ризик є реальним зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 на виклики слідчого не з"являється та оголошений в розшук, оскільки встановити місцезнаходження останнього не представилось можливим у зв`язку з його умисним переховуванням від органів досудового розслідування. Незаконно впливати на свідків та потерпілих. Цей ризик існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 може впливати на свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , з метою зміни їх показів. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик є реальним зважаючи на те, що органом досудового розслідування отримані відомості про те, ОСОБА_4 раніше судимим, а саме у 1998 році, за ст. 86-1, ч.3 ст. 142, ст. 42 КК України та у 2006 році за ст.391, ст.71 КК України.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування, та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких корисливих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28; ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28; ч. 2 ст. 353 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років, не має постійного місця проживання та на даний час проживає в Донецької області на непідконтрольній українським військовим території, може продовжувати злочинну діяльність та негативно впливати на хід досудового розслідування, не з"являється на виклики слідчого та переховується від органів досудового розслідування, є раніше судимим, а саме у 1998 році, за ст. 86-1, ч.3 ст. 142, ст. 42 КК України та у 2006 році за ст.391, ст.71 КК України.
З врахуванням особи підозрюваного, з метою перешкоджання можливості займатися підозрюваним злочинною діяльністю, з метою запобігти спробам ухилитися від слідства або суду, суд вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави,достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
Однак п.1 ч.4 ст.183 КПК України передбачає можливість не визначення слідчим суддею з врахуванням ст.ст.177,178 КПК України розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину,вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що даний злочин є особливо тяжким, вчинений проти життя та здоров`я людей, з врахуванням особи підозрюваного, з метою запобігання підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному правопорушенні, вчинення інших кримінальних правопорушень, відносно ОСОБА_4 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,суд
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Макіївка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч.3 ст. 142, ст. 391 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28; ч.3 ст.357, ч.3 ст.28; ч.2 ст.353 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 20 год. 10 хв. 08 лютого 2016 року.
Строк дії ухвали до 20 год. 10 хв 08 квітня 2016 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1