Справа № 461/4635/15-к
Провадження № 1-кс/461/2696/15
У Х В А Л А
28.04.2015 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участі прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представника заявника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0003808 від 16 листопада 2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
22 квітня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з відповідною скаргою. Свої вимоги мотивує тим, 16 листопада 2014 року він звернувся до Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у м. Львові із заявою про спричинення йому 15 листопада 2015 року легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на вул. Естонській у м. Львові за допомогою пристрою для відстрілювання гумових куль. Дана заява прийнята, та відомості про правопорушення внесені до ЄРДР і попередньо кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України. 17 листопада 2014 року заявник був допитаний у якості потерпілого, також слідчим були допитані ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтвердили показання ОСОБА_4 . На противагу показанням заявника на досудовому слідстві були надані показання свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Постановою слідчого від 31 березня 2015 року кримінальне провадження було закрите. Постанова вмотивована тим, що дії ОСОБА_7 , направлені на нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, вчинені в межах необхідної оборони. З таким висновком слідчого ОСОБА_4 не погоджується, оскільки дій щодо нападу на ОСОБА_7 , він не вчиняв, а тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли бути спричинені під час боротьби, коли заявник захищався від пострілів гумовими кулями. У ході проведення судово-медичної експертизи від 27 листопада 2014 року на тілі заявника було виявлено ряд тілесних ушкодження, в тому числі на голові, які мали характер наслідків від пострілу гумовими кулями. Хоча за показаннями ОСОБА_7 , останній пострілів у голову не здійснював. Такі тілесні ушкодження ОСОБА_4 не були належним чином оцінені слідчим. Слідчим, також, не взято до уваги висновку службового розслідування за фактом події 15 листопада 2015 року за участі ОСОБА_7 , який є співробітником ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці майором міліції.

Крім того, на думку заявника, слідством не допитані всі особи, які були безпосередніми свідками подій 15 листопада 2014 року: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які разом з ОСОБА_7 приїхали на його автомобілі на місце події. Не проведено пред`явлення до впізнання та ряд інших необхідних слідчих дій, не призначено балістичної експертизи. Просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого від 31 березня 2015 року про закриття кримінального провадження.

Заявник та його представник в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити, вказавши що постанова слідчого є передчасною та незаконною.

Слідчий проти задоволення скарги заперечував. Пояснив, що при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно вимогами закону та остання винесена на підставі повного та всебічного з`ясування обставин справи.

Заслухавши думку заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скаржник є особою, заява якого 16 листопада 2014 року зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за номером № 0003808, на підставі чого розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125КК України, тобто належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Частиною 2 статті 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Постановою слідчого від 31 березня 2015 року кримінальне провадження № 0003808 закрите. Відповідно до постанови, 15 листопада 2014 року приблизно о 22 год. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля будинку № 1 по вул. Естонській у м. Львові, застосовуючи погрози насильством, висловлювали до ОСОБА_7 вимоги щодо передання майна та цінностей, як відшкодування надуманої шкоди, вчинили напад на останнього, в результаті якого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_7 з метою захисту застосував до нападників пристрій для відстрілювання гумових куль, чим заподіяв їм тілесні ушкодження. Підставами закриття кримінального провадження слідчим визначені наступні:

- відповідно до показань ОСОБА_7 , він здійснив три постріли з салону свого автомобіля: перший над головами нападників, другий в грудну клітку ОСОБА_9 , третій в руку ОСОБА_4 , що було продемонстровано під час слідчого експерименту та одночасного допиту з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду встановлено, що у салоні автомобіля знаходилося три гільзи від відстрілу гумових куль, що у поєднанні з показами ОСОБА_7 свідчить про дії останнього в межах необхідної оборони без перевищення її меж. За даним протоколом вилучено також куртку ОСОБА_7 , на якій є пошкодження, що утворилися в процесі боротьби, що підтверджує покази ОСОБА_7 про вчинений на нього напад, при якому нападники витягували його з автомобіля за куртку;

- висновки судово-медичної експертизи № 444/14 від 27 листопада 2014 року та додаткової судово-медичної експертизи № 76/15 від 31 березня 2015 року не містять категоричного твердження про спричинення ОСОБА_4 травми голови саме внаслідок пострілу гумовою кулею;

- висновки експертів № 2047 від 27 листопада 2014 року та № 436/2014 від 21 листопада 2014 року, в яких зафіксовано виявлені тілесні ушкодження на тильних поверхнях пальців рук у ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , підтверджують, що такі могли бути спричинені під час здійснення нападу на ОСОБА_7 , а сліди дії гумових куль здійснення ОСОБА_7 пострілів при самозахисті;

- показання ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про безпричинне нанесення їм тілесних ушкоджень ОСОБА_7 слідством оцінені критично, оскільки, такі є нелогічними та непослідовними, неодноразово змінювалися упродовж розслідування та не узгоджуються з іншими зібраними у справі доказами;

- у ОСОБА_7 , відповідно до висновку експерта № 2040 від 18 листопада 2014 року, виявлені тілесні ушкодження, наявність яких узгоджується з показами останнього щодо здійсненого на нього нападу (а.с.6-10).

Необхідною обороною, відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України, визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Необхідна оборона обставиною, що виключає злочинність діяння.

З огляду на викладене, а також відсутність обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, не встановлено; висновки та процесуальне рішення слідчого відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_20 .

Суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_4 право на звернення до органів Міністерства внутрішніх справ щодо факту спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень під час подій, що мали місце 15 листопада 2014 року.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0003808 від 16 листопада 2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті 28 квітня 2015 року, її вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні. Повний текст ухвали проголошений 30 квітня 2015 року о 16 год. 40 хв.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1