Справа № 307/1267/15-к
Провадження №1-кп/307/216/15
12 жовтня 2015 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 317 ч.1 і 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 317 ч.1 і 2 КК України.
Ухвалою Тячівського районного суду від 25 серпня 2015 року обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою до 15 жовтня 2015 року.
У зв`язку з призначенням за клопотанням прокурора нового судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з тих підстав , що строк тримання його під вартою закінчується, а ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати і на думку прокурора обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на свідків і експерта у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показів, оскільки йому на даний час стало відомо які саме НСРД стосовно нього було проведено та хто безпосередньо брав участь у їх проведенні. Також на думку сторони обвинувачення обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він раніше був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст.. 309 КК України і після цього протягом кількох місяців вчинив ряд інших злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 317 ч.1 і 2 КК України.
Захисник ОСОБА_5 і обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечили, вважають його необґрунтованим посилаючись на те, що, на їх думку, під час судового розгляду сторона обвинувачення не надала жодних доказів, які б давали підстави сумніватися у належній поведінці ОСОБА_4 і що він може незаконно вплинути на учасників процесу або знищити речові докази, чи переховуватися від суду або продовжити злочинну діяльність. Крім цього 27 серпня 2015 року в сім`ї обвинуваченого народилася третя дитина.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу , суд дійшов наступного висновку.
Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 317 ч.1 і 2 КК України.
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 20 лютого 2015 року у вказаному провадженні обрано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. А після надходження провадження до суду ухвалами Тячівського районного суду від 17 квітня 2015 року, 4 червня 2015 року, 30 липня 2015 року, 25 серпня 2015 року за клопотанням прокурора строк тримання обвинуваченого продовжувався на відповідний термін.
За вказаний період кримінальне провадження призначалася до розгляду 24.04.2015 року, 13.05.2015 року, 03.06.2015 року, 04.06.2015 року, 18.06.2015 року, 30.07.2015 року, 04.08.2015 року, 25.08.2015 року, 15.09.2015 року, 01.10.2015 року та відкладалося за клопотанням сторони обвинувачення для забезпечення явки в судове засідання свідків. А в судовому засіданні 12.10.2015 року прокурор відмовився від допиту раніше заявленого свідка під псевдонімом, заявивши клопотання про допит тільки свідків, які є оперативними працівниками.
За змістом ст.. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішення питання судом запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Статтею 199 глави 18 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, згідно до якого клопотання про продовження строку тримання під вартою і , крім відомостей, зазначених у ст.. 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
В даному поданні прокурора зазначений загальний перелік ризиків, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу і не зазначено жодних обставин, які свідчили б про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою слід відмовити.
А тому керуючись ст.ст. 177, 178,183,196, 199, 331,369 КПК України,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1