Справа № 481/1168/15-к
Провадж.№ 1-кп/481/86/2015
В И Р О К
іменем України

15.10.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 12 квітня 2015 року, відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новий Буг, Миколаївської області, громадянки України, українки, студентки 1 курсу Андріївського ПТУ Баштанського району Миколаївської області, не заміжньої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в період навчання проживаюча в АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6 -

Встановив:
Органом досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), за наступних обставин.

10 квітня 2015 року обвинувачена близько 23.00 годин пішла відпочивати в бар «Монарх», який розташований в м. Новий Буг по вул. Куйбишева. Близько 00 год 30 хвилин обвинувачена помітила сумочку потерпілої ОСОБА_7 і вирішила викрасти із неї будь-яке майно. Обвинувачена ОСОБА_3 переконавшись, що на її дії ніхто не звертає уваги обвинувачена таємно викрала із сумочки потерпілої ОСОБА_7 мобільний телефон «Нокіа 301», вартістю 600 грн із сім-картками мобільних операторів «Лайф» та «МТС» по 10 грн. , який поклала до своєї кишені та розпорядилась на власний розсуд.

Даною крадіжкою обвинувачена ОСОБА_3 заподіяла потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 620 грн .

Окрім того, 11 квітня 2015 року, близько 01.00 год. Обвинувачена ОСОБА_3 знаходячись в приміщенні бару «Монарх», що розташований в м. Новий Буг вирішила викрасти мобільний телефон ОСОБА_8 , який був у кишені пальто останньої. З цією метою обвинувачена, переконавшись, що на її дії ніхто не звертає уваги, таємно витягнула із кишені пальто потерпілої ОСОБА_9 мобільний телефон «Флай» IQ 239 ERA», вартістю 550 грн, із сім-картою мобільного оператора «Лайф» вартістю 10 грн, та флеш-картою на 2 гб вартістю 40 грн.

Даною крадіжкою обвинувачена ОСОБА_3 заподіяла потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 600 грн .

Своїми діями, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України , тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала повністю, підтримала та погодився із всім, що викладено в обвинувальному акті. Вона розкаюється у вчиненому, зробила для себе певні висновки.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином. В матеріалах справи мається заява потерпілої, в якій остання просила справу слухати без її участі.

Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилась. Також направила до суду заяву, в якій вказала, що вона із обвинуваченою помирилась, жодних претензій до неї не має, справу просить розглядати без її участі.

Прокурор, захисник, законний представник та обвинувачена не наполягали на виклику потерпілих в судове засідання, вважали, що розгляд справи можливо провести без їх присутності, оскільки клопотань про перенесення слухання справи на іншу дату потерпілі не направили, тому суд ухвалив слухання справи провести без їх присутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, законного представника, дослідженням письмових матеріалів провадження. Прокурор, обвинувачена, законний представник та захисник правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України вірно встановлена та повністю доведена наданими в судовому засіданні показами як самої обвинуваченої ОСОБА_3 так і дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

- постановою про визнання телефону «Нокіа» 301 речовим доказом та передачу його на зберігання потерпілій, від 10.07.2015 року, та розпискою потерпілої ОСОБА_7 яка 10.07.2015 року отримала телефон «Нокіа» 301 (а.с.42-42);

- довідкою про вартість викраденого телефону «Нокіа 301», з якої видно, що станом на 11.04.2015 року вартість такого телефону складала 600 грн, вартість стартових пакетів «Лайф» та «МТС» складала по 10 грн. кожен, (а.с.44);

-- довідкою про вартість викраденого телефону «Флай» IQ 239 ERA, з якої видно, що станом на 11.04.2015 року вартість такого телефону складала 550 грн, вартість стартового пакету «Лайф» складала 10 грн., а вартість флеш-карти 40 грн., (а.с.45);

- характеризуючими матеріалами обвинуваченої ОСОБА_3 (а.с.46-54), з яких вбачається, що остання раніше не судима, посередньо характеризується, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, виховується у неповній сім`ї.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за за ч. 2 ст. 185 КК України як крадіжка чужого майна вчинена повторно.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги як пом`якшуючі покарання обставини , що вона вчинила злочин середньої тяжкості, вину визнала і в скоєному розкаюється, злочини скоїла будучи неповнолітньою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, завдану шкоду відшкодовано частково.

Обставин, які обтяжуюсь покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 повинно бути призначене покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченої, яка, щиро покаялась, шкоду частково відшкодувала, переконує суд у тому, що вона для себе зробила необхідні висновки, тому суд приходить до переконання за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченій обмеження та покласти на неї обов`язки відповідно до ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Під час вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України обвинувачена ОСОБА_3 була осудна у розумінні до ст. 19 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

Ухвалив:
ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 01 (один) рік

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Згідно ч.1 п.2,3,4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ по справі мобільний телефон «Нокіа» 301 залишити ОСОБА_7 як власнику.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя: