Провадження 1-кс/127/8405/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_3 про незаконне тримання під вартою, відповідно до ст. 206 КПК Україна, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_3 про незаконне тримання під вартою.

Скаржник в заяві просить в порядку ст. 206 КПК України відновити його права порушенні Вінницькою установою виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області звільнивши його з під варти, оскільки його позбавили без належних на то причин з порушенням порядку процедури встановленої законом і перевищенням граничного строку утримання людини під вартою. В його випадку відсутнє розпорядження суду про виконання відносно нього покарання у вигляді позбавлення волі. Таким чином, його утримують під вартою і виконують покарання незаконно, з порушенням порядку і процедури встановленого законом, після закінчення граничного строку утримання особи під вартою без відповідних на те законних причин.

Перевіривши відповідність скарги вимогам ст. 206 КПК України та заслухавши пояснення заявника, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1-3 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Київського міського суду від 02.06.1997 року ОСОБА_3 було засуджено до смертної кари розстріл з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Ухвалою Верховного Суду України вирок від 02.06.1997 року було змінено, виключивши із вироку кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_3 за ст.ст. 19, 93 п. «а» КК України і вважати засудженим ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 93 п.п. «г,ж», 22 ч. 3, 140 ч. 2, 17, 215-3 ч. 2 КК України і за сукупністю вироків до смертної кари розстріл з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Ухвалою Київського міського суду від 22.08.2000 року вирок від 02.06.1997 року приведено у відповідність із Законом України від 22.02.2000 року та вважати ОСОБА_3 засудженим за ст.ст. 93 п.п. «г,ж», 222 ч. 3, 140 ч. 2, 17, 215-3 ч. 2 КК України на підставі ст. 42 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, і відповідно до ст. 43 КК України до довічного позбавлення волі в тюрмі суворого режиму з конфіскацією всього майна яке є його особистою власністю. Розпорядженням Київського міського суду від 11.12.1997 року №2-70 вирок від 02.06.1997 року, який вступив в законну силу 31.08.1997 року направлено начальнику слідчого ізолятора УВД Київської області для негайного виконання.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 від 25.11.2014 року з аналогічних підстав ОСОБА_3 було відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в заяві ОСОБА_3 підстав для застосування до нього вимог ст. 206 КПК України, оскільки позбавлення свободи ОСОБА_3 , який перебуває у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області (№1) та відбуває покарання до довічного позбавлення волі є законним та обґрунтованим.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволені заяви ОСОБА_3 про незаконне тримання під вартою, відповідно до ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя: