справа №176/12/16-к
провадження №1-в/176/26/16
УХВАЛА
21 січня 2016 р. м. Жовті Води

Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЖВК №26 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, під час дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції, під час трансляції із Жовтоводської виправної колонії №26, клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні свої клопотання підтримав, просив умовно-достроково його звільнити від подальшого відбування покарання.

Представник Жовтоводської виправної колонії №26 та прокурор в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання засудженого, мотивуючи тим, що за період відбування покарання засуджений не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2012 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 років з конфіскацією особистого майна.

Засуджений ОСОБА_5 з 04.04.2012 року відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії №26. В місцях попереднього ув`язнення знаходиться з 22.03.2011 року. Кінець строку покарання 22.03.2018 року.

Судом встановлено, що станом на 21.01.2016 року засуджений відбув 2/3 частини покарання, невідбутий строк становить 2 роки 2 місяці 1 день.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

З метою з`ясування даних про особу засудженого в ході судового засідання, судом вивчено документи, що знаходяться в особовій справі засудженого та відображають процес відбування ним покарання і процес становлення на шлях виправлення, заслухано пояснення засудженого та представника адміністрації Жовтоводської виправної колонії №26.

Згідно особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_5 в місцях попереднього ув`язнення утримувався з 22.03.2011 року. Під час тримання в слідчому ізоляторі допустив порушення, мав два стягнення за встановлення міжкамерного зв`язку з іншими слідчозаарештованими, заохочень не мав.

З 04.04.2012 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26, за період відбування покарання в зазначеній установі зарекомендував себе негативно. Допускає порушення встановлених правил режиму відбування покарання. За порушення зазначеного режиму був поміщений до приміщення камерного типу.

За весь період відбування покарання в колонії засуджений має чотири заохочення: 24.08.2013 року, 28.06.2014 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та ставлення до праці; 08.09.2015 року та 13.11.2015 року має заохочення у виді зняття раніше накладених стягнень від 28.11.2014 року та 01.12.2014 року.

Разом з тим, засуджений за період відбування покарання у ЖВК №26 має 12 /дванадцять/ стягнень:

28.11.2014 року за вживання заборонених речей 10 діб ДІЗО зазначене стягнення знято

01.12.2014 року за порушення вимог режиму утримання догана зазначене стягнення знято

02.12.2014 року за зберігання заборонених речей сувора догана

09.12.2014 року за створення конфліктної ситуації сувора догана

07.04.2015 року за зберігання забороненого предмету /мобільного телефону/ - 2 місяці ПКТ

13.04.2015 року за порушення режиму догана

16.04.2015 року за порушення розпорядку дня догана

29.04.2015 року за вчинення акту членоушкодження сувора догана

26.05.2015 року за порушення режиму утримання догана

27.05.2015 року за порушення режиму сувора догана

01.06.2015 року за порушення режиму - попередження

27.07.2015 року за порушення режиму утримання сувора догана.

Окрім того, 25.11.2015 року із засудженим проведено бесіду, що не є дисциплінарним стягненням, за те, що останній самовільно залишив своє робоче місце та знаходився в побутовому приміщенні з порушенням форми одягу.

29.07.2013 року, 04.09.2014 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації як такому, що не стає на шлях виправлення.

11.12.2014 засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, оскільки останній не довів своє виправлення.

17.12.2015 року засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні як такому, що не довів свого виправлення.

На виробництві установи засуджений працевлаштований різноробочим бригади №16.

Суд вважає за необхідне зазначити те, що сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку тощо, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

З матеріалів особової справи на засудженого вбачається, що останній участі в програмах диференційованого вихованого впливу не приймає, суспільно-корисну активність не виявляє. На заходи виховного характеру реагує посередньо.

Суд враховує, що за період відбування покарання ОСОБА_5 неодноразово заохочувався.

В той же час, на думку суду, поведінка засудженого протягом періоду, коли останній притягувався до дисциплінарної відповідальності, свідчить про те, що він не довів своє виправлення, оскільки все ж таки зразкової поведінки та сумлінного ставлення до праці в поведінці засудженого суд не вбачає.

Зазначена поведінка ОСОБА_5 свідчить про його вперте не бажання ставати на шлях виправлення, і, як наслідок, останній не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Послідовні відомості про поведінку ОСОБА_5 за період відбування ним покарання у виправній колонії не свідчать про його дійсне виправлення, правосвідоме ставлення до свого виправлення та намагання в подальшому не допускати будь-яких порушень як в умовах ізоляції, так і в умовах життя у суспільстві.

За таких обставин, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_5 немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 7 днів до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя