Кримінальне провадження № 666/4520/15-к
Провадження № 1-кп/666/304/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого судового засідання у м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0002798 від 23.07.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не одружена, має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченому ст.302 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, спрямовану на порушення моралі суспільства щодо зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб на основі особистої симпатії та усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі та гідності, створенні загрози поширення небезпечних хвороб та аморальності, виступила посередником при здійсненні розпусних дій, що виразилося в підшуканні учасників для розпусних дій, їх знайомство та організації зустрічі таких осіб.

Так, ОСОБА_5 , 31.07.2015 року, близько 14:00 годин, з метою наживи, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , звела для розпусти ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , за що отримала від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 800 грн., за надання послуг сексуального характеру ОСОБА_7 та за звідництво ОСОБА_7 з ОСОБА_9 .

Наведені умисні дії ОСОБА_5 були правильно кваліфіковані за ч.2 ст.302 КК України за кваліфікуючими ознаками: звідництво для розпусти, вчинене з метою наживи.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.302 КК України, щиро розкаялась та активно сприяла розкриттю злочину.

ОСОБА_5 також погодилась із прокурором на призначення їй покарання за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.302 КК України в виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України вона погодилась на звільненні її від покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покладенням на неї відповідних обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної повне розуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, передбачений ч.2 ст.302 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, санкція статті передбачає основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченій ОСОБА_5 суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.302 КК України, а тому визнання нею винуватості є цілком виправданим.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд вважає щире каяття, знаходження на її утриманні трьох малолітніх дітей.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 судом не виявлено.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу, характер злочинів та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

На підставі викладеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченою відповідає вимогам КПК України та загальним засадам призначення покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України,суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 серпня 2015 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні злочину, передбаченому ст.302 ч.2 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ст.302 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Застосувати ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на засуджену такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази, а саме: грошові кошти в сумі 800 (вісімсот гривень) грн (а.к.п. 47) передати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області 1 075,20 ( одну тисячу сімдесят п`ять гривень 20 коп.) грн в рахунок відшкодування витрат за проведення фізико-хімічної експертизи № 1274-х від 05.08.2015 року (а.к.п. 38).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляції до Дніпровського районного суду м. Херсона.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1