В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2010 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі судді Бедьо В.І.

при секретарі - Шімон А.

з участю прокурора - Дьоміної І.Ю.

перекладача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 358 ч.З, 190 ч.4, 209 ч. 1 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2008 року ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 умисно, протиправно, шляхом обману подав в Закарпатську обласну дирекцію ВАТ „ОСОБА_7 ОСОБА_4" завідомо для нього підроблені документи, а саме: рахунок № 65 від 11.03.2008 року, виданий від ГТП „Уж-Автотрейд", договір купівлі-продажу автомобіля з використанням банківського кредиту №78 без дати - укладений між ПП „Уж- Автотрейд" та ОСОБА_2С, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу „ОАС 042879", видане РЕВ Ужгородського МРВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області і 24 березня 2008 року на підставі вказаних підроблених документів уклав кредитний договір № 014/5409/73/38471 та отримав кредитні кошти в розмірі 36000 доларів США, що відповідно становить 227500 гривень на придбання автомобіля марки „TOYOTA CAMRY 2.4 XLE", з яких останній 15000 грн. передав ОСОБА_4, а інші використав на власні потреби, чим спричинив західній обласній дирекції ВАТ „ОСОБА_7 ОСОБА_4" матеріальної шкоди на суму 227 500 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в пред'явлених обвинуваченнях визнав повністю, щиро покаявся та підтвердив, що у березні 2008 року він за допомогою ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі виготовлених останніми документів, а саме: рахунку № 65 від 11.03.2008 року, виданого від ПП „Уж-Автотрейд", договору купівлі-продажу автомобіля з використанням банківського кредиту №78 без дати - укладеного між ПП „Уж- Автотрейд" та від його імені, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу „ОАС 042879", виданого від імені РЕВ Ужгородського МРВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області уклав із Закарпатською обласною дирекцією ВАТ „ОСОБА_7 ОСОБА_4" кредитний договір № 014/5409/73/38471 та отримав кредитні кошти в розмірі 36000 доларів США на придбання автомобіля марки „TOYOTA CAMRY 2.4 XLE", які використав на власні потреби, зокрема гроші в сумі 10 000 гривень, використав у липні 2008 року для придбання ондуліну - для перекриття даху на будинку у м. Чоп по вул. Тихій, №1, а інші використав у в рахунок погашення боргових зобов'язань.

Крім повного визнання вини самим підсудним ОСОБА_2 його вина підтверджується показами даними в судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7 3.3. .

Так, ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що в березні 2008 року на прохання ОСОБА_4 допомагав оформити по фіктивних документах кредит для придбання автомобіля ОСОБА_2 і отримав за послуги 5000 грн.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що 10000 грн. його сусід ОСОБА_2 потратив на придбання ондуліну для перекриття даху на будинку у м. Чоп по вул. Тихій, №1 Ужгородського району за його особистої допомоги в замовленні зазначеного товару.

Свідок ОСОБА_2 3.3. в судовому засіданні підтвердив, що в 2004 році він втратив свій паспорт з посвідченням водія. Про втрату паспорта він написав заяву в райвідділ міліції. В подальшому дізнався, що на його імя зареєстрована фірма, однак жодної фірми він на себе не реєстрував і ніяких пояснень з цього приводу дати не може.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що на посаді начальника відділення № 9 м. Ужгород Закарпатської обласної дирекції ВАТ „ОСОБА_7 ОСОБА_9" працює з 19.06.2007 року. В березні 2008 року у відділення звернувся ОСОБА_5, з яким банк заключив угоду та надав пакет документів на отримання кредиту ОСОБА_2. Кредит отриманий ОСОБА_7 на даний час не погашений.

Поряд з цим, винність підсудного ОСОБА_2 стверджується наступними письмовими доказами:

-протоколом виїмки та огляду документів вилучених в ВАТ ОСОБА_10", що стосуються оформлення кредиту підсудним ОСОБА_2 (а.с. 78-80 т.1);

-протоколом очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, в ході якої ОСОБА_2 визнає подання завідомо для нього підроблених документах на отримання банківського кредиту та привласнення коштів, (а.с. 152-154 т.1);

-вироком Ужгородського міськрайонного суду від 30.04.2009 року, який набрав законної сили у справі № 1-138/09 про обвинувачення ОСОБА_6 за ст. ст. 190 ч.4, 28 ч.З, 358 ч.2,3, 28 ч.З, 205 ч.2, 209 ч.З, 366 ч.І КК України та ОСОБА_5 за ст. ст. 190 ч.4, 28 ч.З, 358 ч.2,3, 28 ч.З, 205 ч.2, 209 ч.З КК України яким підтверджуються, що ОСОБА_2С разом з ОСОБА_5, з метою отримання кредиту в розмірі 227500 грн. для придбання автомобіля марки „TOYOTA CAMRY 2.4 XLE" подали підроблені документи та підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу „ОАС 042879", видане від імені РЕВ Ужгородського МРВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області до Закарпатської обласної дирекції ВАТ „ОСОБА_7 ОСОБА_10". 24 березня 2008 року грошові кошти згідно з кредитним договором № 014/5409/73/38471 в розмірі 36000 доларів США, що відповідно становить 227500 гривень були видані ОСОБА_2, з яких останній 15000 грн. передав ОСОБА_4, який у свою чергу розподілив кошти між членами організованої групи 5000 грн. передав ОСОБА_5, 2000 грн. ОСОБА_6, (а.с. 78-98 т.2).

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що органом досудового слідства дії підсудного ОСОБА_2 за ст.ст. 358 ч.З, 190 ч.4 КК України кваліфіковано вірно, як використання завідомо підробленого документа та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах.

Підсудному ОСОБА_2 також інкримінується вчинення злочину, передбаченого ст. 209 ч.І КК України, як набуття, володіння або використання коштів чи іншого майна, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів одержаних злочинним шляхом.

Однак, пред'явлене звинувачення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Так, передумовою легалізації є вчинення особою злочину, в результаті якого

було отримано гроші чи майно.

Відповідно до диспозиції ст. 209 КК України під відмиванням грошових коштів

слід розуміти вчинення будь-яких дій спрямованих на надання законного статусу,

здобутих злочинним шляхом грошовим коштам.

Як вбачається з зібраних органом досудового слідства та досліджених в суді

доказів, дії підсудного полягали у незаконному заволодінні коштами банківської

установи, в тому числі шляхом перерахування на банківські рахунки та переведення

в готівку.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 здійснював незаконні

фінансові операції, зокрема перераховував кошти з одного рахунку на інший з

метою надання їм легального характеру, а тому дії підсудного не містять ознак

легалізації (відмивання).

Враховуючи вказане, суд вважає, що ОСОБА_2 за ч.І ст. 209 КК України слід

виправдати.

Обираючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує тяжкість

злочинів, дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної

відповідальності, щиро кається, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно

характеризується по місцю проживання та часткове погашення ним банківського

кредиту отриманого злочинним шляхом, які суд визнає, як пом'якшуючі

відповідальність обставини.

Обставин що обтяжують покарання судом не встановлено.

З врахуванням обставин скоєних злочинів, особи підсудного, пом'якшуючих та

обтяжуючих відповідальність обставин, вчинення дій підсудним спрямованих на

погашення банківського кредиту отриманого злочинним шляхом, суд вважає, що

підсудний ОСОБА_2 не потребує ізоляції його від суспільства, оскільки він своєю

поведінкою та вчинками вказує на можливість свого виправлення і перевиховання

без відбування покарання.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених

ст.ст. 358 ч.З, 190 ч.4 КК України і призначити покарання: за ч.З ст. 358 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі; за ч.4 ст. 190 КК України у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_11 покарання у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, засудженого ОСОБА_2 звільнити від призначеною основного покарання з випробуванням, строком на 3(три) роки, поклавши на нього обов'язки у відповідності до ст.76 КК України, а саме:

- не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

ОСОБА_2 за ч.І ст. 209 КК України виправдати.

Запобіжний захід ОСОБА_2 у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: Бедьо В.І.