АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1666/15 Справа № 185/5124/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

09 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження за апеляцією першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2015 року.

Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Павлограді Дніпропетровської області, українка, громадянка України, не працююча, з середньою технічною освітою, не одружена, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

засуджена за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнена від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 3 роки.

На підставі ст.76 КК України ОСОБА_7 зобов`язана: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь законного представника потерпілої ОСОБА_8 у рахунок відшкодування матеріальних збитків 4 849, 80 гривень і у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 552, 54 гривень у рахунок відшкодування процесуальних витрат.

ОСОБА_7 визнана винною у тому, що 17 квітня 2015 року, приблизно о 16 годині 45 хвилин, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачила на гойдалці раніше незнайому їй малолітню ОСОБА_9 , підійшовши до якої, запитала чи мається у неї мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, в результаті чого отримала відмову в наданні мобільного телефону. Протягом подальшого часу, спілкуючись з ОСОБА_10 , ОСОБА_7 побачила при той мобільний телефон марки «Samsung G3322», та дві золоті сережки, які були одягнуті у вухах ОСОБА_11 , після чого у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне заволодіння вказаними мобільним телефоном та сережками, розраховуючи при цьому на легкість реалізації протиправного наміру, враховуючи малолітній вік потерпілої ОСОБА_11 та неможливість, у зв`язку з тим, надання останньою належного опору.

Керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, яке знаходилося у володінні потерпілої ОСОБА_11 , будучи зацікавленою у можливості заволодіння мобільним телефоном та сережками і незаконному збагаченні за рахунок майна їй не належного, розуміючи, що мобільний телефон та золоті сережки є чужим майном, і правомочності відносно такого у неї відсутні, дочекавшись поки ОСОБА_12 зайде в четвертий під`їзд будинку АДРЕСА_3 , прослідкувавши за ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , усвідомлюючи характер вчинюваних дій, висловила вимогу ОСОБА_13 зупинитися, після чого, наблизившись до ОСОБА_11 , та перебуваючи при цьому на сходовому майданчику між першим та другим поверхами вказаного будинку четвертого під`їзду, з метою полегшення викрадення майна, висловила вимогу передачі ОСОБА_10 мобільного телефону та золотих сережок, пригрозивши спричиненням тілесних ушкоджень потерпілій, якщо остання відмовиться виконати її вимоги. Усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_12 налякана, та не зможе вчинити опір, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, з корисливих мотивів, відкрито, заволоділа мобільним телефоном, марки «Samsung G3322» вартістю 259,80 грн., який, перебуваючи під загрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, потерпіла ОСОБА_12 передала ОСОБА_7 , та, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 відкрито заволоділа, знявши з вух потерпілої, дві золоті сережки, вартістю 4590 грн.

Маючи на меті подальше розпорядження викраденим майном, та обернення його на свою користь, ОСОБА_7 з викраденим мобільним телефоном марки «Samsung G3322», та двома золотими сережками з місця вчинення злочину втекла, завдавши, тим самим, ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 4849,80 грн.

В апеляції прокурором ставиться питання про скасування вироку через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції. Вказує на те, що обвинувачена ОСОБА_7 цивільний позов визнала частково, заперечувала позовні вимоги щодо матеріальної та моральної шкоди, вважаючи їх необґрунтовано завищеними, а суд, всупереч положенням ч.3 ст.349 КПК України, не досліджуючи доказів на підтвердження розміру завданої потерпілій моральної шкоди, матеріального становища обвинуваченої та інших обставин, які мали істотне значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення у відповідній частині, діючи виключно на власний розсуд, зменшив суму відшкодування моральної шкоди, не навівши у вироку належних і достатніх підстав і мотивів для прийняття такого рішення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія вважає апеляцію обґрунтованою.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження щодо обґрунтованості доводів апеляційної скарги прокурора, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог КПК України, а саме істотне обмеження прав як обвинуваченого, так і потерпілого, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ч.3 ст.349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч.1 ст.91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, потерпілою ОСОБА_9 у кримінальному провадженні заявлявся цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4849, 80 гривень та моральної шкоди у розмірі 7 000 гривень. (а.к.п. 25).

У судовому засіданні обвинувачена позовні вимоги визнала частково, вважаючи розмір матеріальної та моральної шкоди необґрунтовано завищеними.

Суд першої інстанції не врахував таку позицію обвинуваченої, не дослідивши наданих потерпілою доказів на підтвердження позовних вимог, внаслідок чого на власний розсуд зменшив суму відшкодування моральної шкоди з 7000 гривень до 5000 гривень, не навівши у вироку належних і достатніх підстав і мотивів для таких висновків.

Не враховано судом і положень п.3 ч.1 ст.91 КПК України, згідно з якими вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням є обов`язковим предметом доказування, а отже невизнання цивільного позову чи визнання його частково позбавляє суд права діяти у спосіб, передбачений ч.3 ст.349 КПК України.

Отже, безпідставне застосування ч.3 ст.349 КПК України є, відповідно до ст.412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у тому числі права на захист, що перешкодило повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому враховуючи, що розгляд провадження судом першої інстанції відбувався за скороченою процедурою, без дослідження доказів, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені місцевим судом порушення, у зв`язку з чим, вказані обставини, згідно із п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляцію першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 , - скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, у іншому складі.

Судді: