Справа №336/6553/15-к
Пр.1-кп/336/547/2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ; при секретарі ОСОБА_2 ; за участю прокурора ОСОБА_3 ; розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за номером 0000786 від 24.02.2015 року, складений щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, адреса проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 10.04.2006 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

- 19.05.2006 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

- 27.11.2006 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.08.2010 року умовно достроково;

- 02.11.2012 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст. 185 ч. 2 КК України, до 2 років 1 дня позбавлення волі, звільнився 14.08.2014 року умовно достроково, не відбутий строк 5 місяців 20 днів;

який звинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
28.08.2015 року прокурор прокуратури Шевченківського району міста Запоріжжя скерував до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_4 , який звинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, просив призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, але зауважили, що у обвинувальному акті не зазначено місця розташування гаражу, який є предметом злочину та не зазначено підстав, на яких він належить саме потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 проти призначення справи до судового розгляду не заперечував, зауваживши при цьому, що в нього був вкрадений саме металевий гараж, у якому зберігався будівельний ліс та металеві листи. Гараж фабричного виготовлення, був обладнаний воротами та запорами.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, перевіривши доводи прокурора та захисника матеріалами обвинувального акту, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, виходячи з наступного.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 14.02.2015 року, приблизно об 11-40 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в районі зупинки громадського транспорту «вул. Кутузова» в м.Запоріжжі, шляхом вільного доступу, скориставшись послугами робітників вантажників, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: гараж металевий, який вироблений з 4 листів чорного металу, розмірами5,5Х2,5 м., вагою 1000 кг., товщиною 5 мм, вартість якого згідно висновку експерта НДЕКЦ №1041, від 25.05.2015 року складає 12225,18 грн.; будівельний ліс (дошки соснові будівельні обрізні, товщиною 40 мм., шириною - 200 мм., довжиною 4,5 м.; дошки соснові будівельні обрізні, товщиною 30 мм., шириною 100 мм., довжиною 3 м.) у кількості 4,5 куб.м. вартість якого згідно довідки виданої ПП « ОСОБА_7 » складає 7711,20 грн., бруски дерев`яні правильного розпилу, товщиною 100 мм., шириною 100 мм., довжиною 4 м., у кількості 10 шт. вартість яких складає згідно довідки виданої ПП «Одокієнко В.М.» 680,00 грн. Таким чином ОСОБА_4 завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 20616,38 грн.
Вищезазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення кримінального закону та формулювання обвинувачення.

Проте, всупереч вимогам вищезазначеної норми права, в обвинувальному акті існують очевидні невідповідності.

А саме, не зазначено місця вчинення злочину, яке є невід`ємним елементом об`єктивної сторони злочину та підлягає встановленню, а відтак обов`язковому зазначенню в обвинувальному акті. Район зупинки громадського транспорту є розмитим та неконкретним визначенням, зокрема, з огляду на те, що потерпілий стверджує, що його гараж стояв у гаражному кооперативі, членом якого він є, був обладнаний саме як гараж, тобто місце зберігання.

Крім того, ОСОБА_4 звинувачується у крадіжці гаражу металевого та певної кількості будівельних матеріалів, окремо, але, не зазначено як вони зберігалися відносно один до одного. Якщо гараж, за ствердженням потерпілого слугував приміщенням для збереження будівельних матеріалів мав ворота та запори, то остаточна правова кваліфікація є сумнівною. Якщо будівельні матеріали лежали у вільному доступі в районі зупинки громадського транспорту без охорони, то обставини їх викрадення взагалі не викладені у обвинувальному акті. Водночас слід зауважити, що механізм крадіжки в цілому взагалі не описаний.

Обставини скоєння правопорушення мають істотне значення для правової кваліфікації дій обвинуваченого. Обвинувачення у такому викладенні є неконкретним, що за своєю правовою природою є порушенням права за захист (ст. 20 КПК України).

Право на захист не є формальним і не може бути забезпечено лише участю захисника. Особа, яка звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення має чітко усвідомлювати, у вчиненні якого злочину він звинувачується, оскільки неконкретне звинувачення виключає справедливий судовий розгляд.

Єдиним носієм звинувачення є обвинувальний акт, а його недоліки, які втілилися у певних суперечностях та невідповідностях, перешкоджають призначенню справи до розгляду та суперечать загальним засадам кримінального провадження ( ст. 7 КПК України).

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. ст. 314, 369-372, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повернути прокурору прокуратури Шевченківського району міста Запоріжжя, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1