провадження №1кп/642/146/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2016 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, офіційно зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-30.01.2001 року Ленінським р/с м. Харкова за ч.1 ст. 89, 42 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;
-30.04.2002 року Ленінським р/с м. Харкова за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;
-09.04.2003 року Ленінським р/с м. Харкова за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;
-31.04.2005 року Ленінським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки і 3 місяці;
-11.09.2007 року Ленінським р/с м. Харкова ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;
-18.11.2009 року Ленінським р/с м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;
-18.01. 2013 року Ленінським р/с м. Харкова за ч.2 ст. 263 ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;
-03.09.2014 року Ленінським р/с м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 4 місяці;
-11.11.15 року Ленінським р/с м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 6 місяців арешту, має не зняту та не погашену у законному порядку судимість,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
28 жовтня 2015 року приблизно о 17 годині 56 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на платформі № 1 залізничного вокзалу Південної залізниці на станції «Харків Пас.», яка розташована за адресою: м. Харків, пл. Привокзальна, 1, та очікуючи приміську електричку побачив раніше не знайому йому жінку, яка розмовляла по телефону та тримала в руках жіночу сумку. Побачивши, це у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 підійшов ззаду до ОСОБА_6 та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу шляхом ривка вихопив своєю правою рукою з рук ОСОБА_6 сумку шкіряну чорну, яка є для потерпілої матеріальною цінністю, вартістю згідно судово-товарознавчою експертизою № 4700 від 05.11.2015 року 55 гривень, та у якій знаходились особисті косметичні засоби ОСОБА_6 , які для останньої матеріальної цінності не мають, а також мобільний телефон NOKIA із зарядним пристроєм до нього, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4700 від 05.11.2015 року 103 гривні, грошові кошти у сумі 124 гривні, службове посвідчення працівника Південної залізниці, які є для потерпілої ОСОБА_6 , матеріальною цінністю, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Проте потерпіла ОСОБА_6 , розуміючи, що наздогнати ОСОБА_4 не зможе, звернулася до найближчого працівника міліції та повідомила про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення, після чого близько 18 години 10 хвилин ОСОБА_4 був зупинений працівниками міліції для перевірки та в ході огляду у якого були виявлені особисті речі ОСОБА_6 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. прохає його строго не наказувати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом враховано ставлення потерпілої до вказаних подій яка в письмовій заяві на адресу суду, прохала розглядати справу за її відсутність. Від цивільного позову відмовилась зазначивши що не має претензій до ОСОБА_4 .
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово засудженим, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, а тому ці його дії кваліфікує відповідно за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово засуджений, має не зняту і не погашену судимість у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не встав, вчинив повторно умисне корисливе кримінальне правопорушення, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно ніде не працює, за місцем мешкання характеризується формально задовільно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та відшкодування потерпілій матеріальної шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вбачає рецидив злочину.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки будь-яке інше покарання не є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за якими призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
На підставі вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинання призначеним покаранням покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 11.11.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття 4 роки позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання з 28.10.15 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 28.10.15 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Речові докази: - мобільний телефон NOKIA із зарядним пристроєм до нього, жіноча сумка вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 .
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 245 грн. 52 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1