Провадження №1-кп/761/463/2016
В И Р О К
іменем України
13 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимий: 02 квітня 2012 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; 13 лютого 2013 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1,4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць; 25 червня 2013 року Романівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, 27 червня 2014 року звільнений від відбування покарання на підставі ст. 4 п. «а» Закону України «Про амністію у 2014 році»,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 14 вересня 2015 року, приблизно о 01 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , звернув свою увагу на балкон квартири АДРЕСА_3 , поруч з яким розташовується пожежна драбина. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 піднявся по пожежній драбині до балкону квартири АДРЕСА_3 та своєю правою рукою розбив вікно та проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 , де продовжуючи злочинний умисел почав обшукувати приміщення квартири на предмет виявлення грошей та цінних речей. В результаті чого, ОСОБА_6 таємно викрав приватне майно ОСОБА_5 , а саме: ноутбук марки «ASUS K95V», вартістю 7 326 гривень, навушники марки «AUTECH», модель «E09U0804», вартістю 300 гривень, комп`ютерну мишку марки «Speedlink», вартістю 150 гривень, шкіряний портфель коричневого кольору, марки «BOLUMAS», вартістю 500 гривень.

А всього, ОСОБА_6 таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , загальною вартістю 8 276 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, суду надав показання, що дійсно 14 вересня 2015 року він вирішив викрасти речі з квартири. Для цього він заліз по пожежній драбині на балкон, рукою вибив там вікно та потрапив таким чином в квартиру. В квартирі він взяв портфель, ноутбук, мишку та навушники. З цими речами він залишив квартиру. При цьому зазначив, що коли він розбив вікно, він поранив собі руку, внаслідок чого він потрапив до лікарні, до якої викликали працівників міліції. Зазначив, що вчинив крадіжку, оскільки у нього не має роботи, був важкий матеріальний стан та він не мав можливості придбати собі їжу.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаної з проникненням у житло.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, перебуває на профілактичному обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем утримання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, ставлення до вчиненого, який вибачився перед потерпілим, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, вчинення злочину обвинуваченим внаслідок збігу тяжких особистих обставин, що виразилися у тяжкому матеріальному становище, що унеможливлювало задоволення його найнеобхідніших життєвих потреб, у тому числі й придбання продуктів харчування, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, а також вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції закону, за яким визнав його винуватим, яке у даному випадку є необхідним і достатнім покаранням для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 14 вересня 2015 року.

Речові докази: ноутбук марки «ASUS K95V», навушники марки «AUTECH», модель «E09U0804», комп`ютерну мишку марки «Speedlink», шкіряний портфель коричневого кольору, марки «BOLUMAS», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - повернути ОСОБА_5 .

Речовий доказ трьохгранний напилок, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 491 грн. 04 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя