Справа № 761/593/16-к
Провадження № 1-м/761/3/2016
У Х В А Л А
Іменем України
11 січня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання громадянина Республіки Беларусь ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, -

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання громадянина Республіки Беларусь ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

У клопотанні ОСОБА_2 зазначив, що 19.11.2015р. слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва було постановлено ухвалу, згідно з якою клопотання заступника прокурора м.Києва ОСОБА_3 було задоволено частково, змінено запобіжний захід відносно ОСОБА_2 з екстрадиційного арешту на домашній арешт в певний час доби, а саме: з 22.00 вечора до 6.00ранку наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків: - з`являтися на виклик в прокуратуру м.Києва та носити електронний засіб контролю.

При цьому в заяві автор акцентує увагу на тому, що він має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає в цивільному шлюбі, має постійне місце проживання, працює офіційно, має позитивні характеристики з місця роботи, що може підтвержити документально. Крім того, до Державної міграціної служби України ним подано заяву про отримання статусу особи, яка потребує додаткового захисту, а на даний час остаточне рішення по данному питанню не прийнято.

Враховуючи те, що перебування під домашнім арештом в певний час доби з носінням електронного засобу контролю обмежує його нормальні умови життя та створює небезпеку для здоров`я, оскільки він не може пройти медичне обстеження (УЗД, МРТ), поза як засіб контролю впливає на медичні прилади, ОСОБА_2 у клопотанні до слідчого судді просить призначити йому захисника за рахунок держави та змінити йому запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання і зняти з нього обов`язок носити електронний засіб контролю.

На підтвердження викладених у копотанні обставин ОСОБА_2 долучено копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 19.11.2015р. (справа №761/34139/15-к), якою щодо нього змінено запобіжний захід з екстрадиціного арешту на домашній арешт.

Вивчивши вказане клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.10 ч.12 ст.584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення. За скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.

Відповідно до ч.1 ст.585КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При цьому Главою 44 «Видача осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція)» КПК України не врегульовано питання щодо можливості зміни запобіжного заходу за клопотанням особи, щодо якої отримано запит компетентного органу іноземної держави про видачу та відповідно прийнято рішення копетентним органом України про видачу.

Питання про зміну запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого врегульовано ст.201КПК України.

Так, зі змісту частини першої вказаної статті Кодексу вбачається, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За ч.2 та ч.3 ст.201КПК України копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання мають бути додані: - 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; - 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; - 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_2 до нього не додано копії матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання, а також документів, що підтверджують направлення копії вказаного клопотання до прокурора відповідної прокуратури, до повноважень якої належать питання щодо видачі громадянина іноземної держави на запит про видачу.

Таким чином клопотання ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу не відповідає положенням ст.201КПК України.

Крім того, зі змісту копії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 19.11.2015р., яка долучена до клопотання, вбачається, що ОСОБА_2 є громадянином Республіки Беларусь, щодо якого за запитом Генеральної прокуратури Республіки Белорусь про видачу громадянина Прокуратурою м.Києва за дорученням Генеральної прокуратури України було проведено екстрадиційну перевірку. За результатами екстрадиційної перевірки обставин, які б перешкоджали видачі ОСОБА_2 компетентним органам Республіки Беларусь не встановлено. Генеральною прокуратурою України 11.02.2015р. винесено постанову про видачу ОСОБА_2 в Республіку Беларусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.209КК Республіки Белорусь. При цьому зміна ОСОБА_2 екстрадиційного арешту на домашній арешт в певний період доби здійснена в тому числі з метою дотримання положень ч.10 ст.584КПК України щодо максимального строку екстрадиційного арешту. При розгляді клопотання, як вбачається з копії ухвали слідчого судді був присутній в тому числі захисник ОСОБА_4 .

Отже з наведенного вбачається, що органами, якими здійснювалось проведення екстрадиційної перевірки, вносились до суду клопотання про застосування до ОСОБА_2 екстрадиційного арешту та його зміни на домашній арешт, а також приймалось рішення про його видачу іншій державі (Республіці Беларусь) є прокуратура м.Києва (м.Київ, вул. Предславинська, 45/9) та Генеральна прокуратура України (м.Київ, вул.Різницька 13/15), які територіально знаходяться не у Шевченківському районі м.Києва, а у Печерському районі м.Києва.

Більш того, адреса, за якою ОСОБА_2 визначено домашній арешт ( АДРЕСА_1 ) також не знаходиться на території Шевченківського району м.Києва.

Згідно з ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із загальних засад кримінального провадження відповідно до вказаної статті Кодексу є - доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, зміст якої розкрито у ст.21 Кодексу.

Так, частиною 1 статті 21 КПК України визначено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З урахуванням наведено слідчий суддя приходить до висновку, що Шевченківський районний суд м.Києва не є комптентним судом, який уповноважений розглядати клопотання ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки ні досудове розслідування не здійснюється на території Шевченківського району м.Києва, ні адреса перебування ОСОБА_2 під домашнім арештом, не знаходиться в цьому районі.

Враховуючи все наведене вище, з урахуванням положень ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 21, 201, 304, 309, 585 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання громадянина Республіки Беларусь ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: