Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
ВИРОК

Іменем України

05 травня 2011 року Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі: головуючого - судді ВЕРЬОВОЧНІКОВА В.М.

при секретарі - КАБАКОВІЙ С.В.

-із участю : - прокурора ЛЕВЧУК С.М.

-потерпілого ОСОБА_1

-підсудного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

УСТАНОВИВ:

08.05.2010 року біля 1 години ночі ОСОБА_2, перебуваючи на вул. Леніна в с.Леляки Жмеринського району, з метою заволодіння чужим майном умисно таємно викрав належний ОСОБА_3 мобільний телефон "Sоnу Егісssоn J100i разом із стартовим пакетом "Київстар" загальною вартістю 331,20 грн. З викраденим з місця злочину зник.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе у вчиненні даного злочину визнав повністю.

Показав, що злочин вчинив при обставинах, викладених вище.

Пояснив, що однієї ночі на початку травня 2010 року він разом із двома своїми знайомими повертались додому з м.Жмеринки в с.Леляки, де біля памятника побачили чоловіка, який лежав на землі. Наблизившись до нього запитали чи все у нього добре, на що він, піднявшись, відповів нецензурною лайкою. Також той чоловік замахнувся для нанесення удару підсудному, проте, той ухилився і вдарив потерпілого рукою у вухо, від чого потерпілий впав, а підсудний наніс йому іще удар ногою по тулубу. Знайомі підсудного відтягли його від потерпілого і пішли попереду далі. ОСОБА_2, наздоганяючи друзів побачив на землі біля потерпілого мобільний телефон, у якого світилась клавіатура. Він поклав його собі в кишеню, вважаючи, що це його особистий телефон за схожістю із фактично його телефоном, що міг випасти під час бійки. Цього ніхто не бачив, так як було темно, його друзі вже йшли вперед, потерпілий не чинив ніяких дій. Вдома підсудний виявив, що він прихопив чужий мобільний телефон і повернувся до того місця, де залишався потерпілий, з метою віддати належний тому телефон, однак, потерпілого там вже не було. Тоді підсудний вирішив залишити цей телефон у себе для власного вжитку і нікому не розповів про це. Через кілька днів він відніс цей телефон до приміщення і добровільно видав працівникам міліції.

У вчиненому підсудний розкаявся, визнаючи своє усвідомлення вчинення ним крадіжки чужого майна. Із найменуванням та загальною вартістю викраденого ним у потерпілого майна в сумі 331,20 грн. погодився. Просив його суворо не карати, обравши покарання, не повязане із позбавленням чи обмеженням волі.

Потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що викрадений підсудним мобільний телефон йому повернуто у справному стані працівниками міліції, він не має ніяких претензій майнового чи морального характеру до підсудного, просив обрати покарання ОСОБА_2 на розсуд суду, на суворості покарання підсудного не наполягав.

У відповідності до вимог ст.299 КПК України суд дійшов висновку про недоцільність проведення допиту свідків, вивчення інших доказів щодо тих фактичних даних, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна, за що він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.1 ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки).

При визначенні міри покарання суд приймає до уваги тяжкість вчиненого підсудним злочину, що є злочином середньої тяжкості, особу ОСОБА_2, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, задовільно характеризується за місцем проживання, однак, ніде не працює, існуючи за рахунок випадкових заробітків; також судом ураховується думка потерпілого, який не вимагав суворого покарання для підсудного.

Ті факти, що підсудний щиро розкаявся у вчиненому, під час досудового слідства і в судовому засіданні давав правдиві показання, чим активно сприяв встановленню істини в справі, слід віднести до обставин, що помякшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне обрати підсудному покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст. 299, 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним та призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді ста годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_2 залишити без змін - підписку про невиїзд.

Речові докази в справі: мобільний телефон "Sоnу Егісssоn J100 із стартовим пакетом "Київстар" залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_2 на фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (р/р 9900 у відділенні №44 АКІБ "УкрСиббанк" м.Жмеринка, МФО 351005, код НОМЕР_1) 640 гривень судових витрат.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Жмеринський міськрайонний суд.

СУДДЯ В. М. ВЕРЬОВОЧНІКОВ