Справа №1/45/2011
ПОСТАНОВА

15.03.2013

м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Чернюка І.В.,

при секретарі Андрєєвій А.Г.,

за участю прокурора Злощинської Н.М.,

підсудного ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

потерпілих: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представників потерпілих: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.364 ч.3, 366 ч.1, 367 ч.2 КК України (1960 року),

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.364 ч.3, 366 ч.1, 367 ч.2 КК України..

В судовому засіданні, під час судового слідства, представник потерпілих ОСОБА_6 звернувся до суду з письмовим клопотанням про направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування. Заяву мотивував тим, що обвинувальний висновок не знайшов свого підтвердження в ході досудового і судового слідства, а саме, висновок досудового слідства про самогубство ОСОБА_8 з табельного пістолета підсудного ОСОБА_1 ґрунтується на суперечливих і неправдивих показаннях самого підсудного та його співробітників - ОСОБА_9, ОСОБА_10, які є заінтересованими особами і можуть бути причетними до смерті ОСОБА_8, також викликає сумнів викладених ОСОБА_1, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обставин подій після пострілу. Не підтверджується доказами схильність ОСОБА_8 до самогубства через емоційну напругу, спричинену нездатністю долати труднощі, доводиться певними доказами причетність підсудного ОСОБА_1 до насильницьких дій щодо ОСОБА_8, спростовується факт викрадення ОСОБА_8 зброї з метою вчинення самогубства, а неправильність досудового слідства значною мірою спричинена неправильністю та неповнотою судових експертиз.

При поверненні справи на досудове розслідування просив:

скасувати постанову слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_11 від 27 травня 2011 року про відмову у порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_8, за ознаками злочину, передбаченого ч.і ст.262 КК України за фактом викрадення ним вогнепальної зброї та бойових припасів у зв'язку з його смертю, з винесенням іншої постанови - про відмову у порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч.і ст.262 КК України за фактом викрадення вогнепальної зброї та бойових припасів за відсутністю події злочину.

скасувати постанову слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_11 від 27 травня 2011 року про відмову у порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_8 за відсутністю події злочину та в частині відмови у порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_1, за відсутністю в його діяннях складу злочинів, передбачених ст.ст. 115, 119, 120, 364, 365 КК України.

скасувати постанову про порушення кримінальної справи проти ОСОБА_1, за фактом смерті ОСОБА_3В за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провести додаткове розслідування кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_3В за ознаками злочинів, передбачених ч.і ст. 115 КК України (умисне вбивство) та ч.З ст.365 КК України (перевищення влади або службових повноважень, які спричинили тяжкі наслідки).

повідомити ОСОБА_1 про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.і ст. 115 КК України (умисне вбивство) та ч.З ст.365 КК України (перевищення влади або службових повноважень, які спричинили тяжкі наслідки).

розслідувати версію убивства ОСОБА_8 з мотивів примушування його ОСОБА_1 та ОСОБА_9 до затримання ОСОБА_12 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч.і ст.309 КК, яка перебувала у провадженні ОСОБА_8 на момент його смерті з проведенням ексгумації трупа та призначенням повторних і додаткових експертиз.

Потерпілі в судовому засідання підтримали клопотання свого представника.

Прокурор заперечив щодо повернення справи на додаткове розслідування, мотивуючи тим, що повністю досліджені всі обставини справи.

Підсудний та його захисник просили відмовити в клопотанні, так як відсутні підстави повернення справи на додаткове розслідування.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.281 КПК України (1960 року), повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце тоді, коли ця неповнота не може бути усунена в судовому засіданні.

Судом встановлено, що в ході судового слідства судом допитані свідки вчинення злочину, їх показання узгоджуються з показаннями, які вони давали в ході досудового слідства.

Доводи представника потерпілих щодо не доведення факту викрадення ОСОБА_8 зброї з метою вчинення самогубства, спростовується: постановою про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 262 КК України, в звязку з його смертю, від 27.05.2011 року. Доказами того, що під час навчання в магістратурі ОСОБА_8 проходив стажування з 01.09.2009 по 08.11.2009 р. на посаді слідчого в СВ Староміського РВ, керівником стажування був заступник начальника СВ ОСОБА_1, ОСОБА_8 було надано робоче місце в кабінеті ОСОБА_1, який постійно надавав йому практичну допомогу при провадженні досудового слідства у кримінальних справах. У той же час ОСОБА_8 було зроблено дублікат ключа від кабінету ОСОБА_13, який в нього і залишився, тому у ОСОБА_8 був вільний доступ до кабінету №207. Також, згідно висновку одорологічної експертизи №71 від 18.06.2010 р., згідно якої, на зразку запаху вилученому з поверхні ключа від сейфу присутній зразок запаху вилучений з форменої сорочки ОСОБА_8

Висновок досудового слідства щодо самогубства ОСОБА_8 з табельного пістолета підсудного ОСОБА_1 підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9, а також показаннями підсудного ОСОБА_1, у судовому засіданні, які узгоджуються з показами, які вони давали в ході досудового слідства. Висновком комплексної судово медичної та судово балістичної експертизи №350/162-Б від 26.05.2010 року., згідно якої наявність вхідного вогнепального отвору в тілі ОСОБА_8 в ділянці проекції 5 міжребіря по білягрубинній лінії та вихідного вогнепального отвору в ділянці проекції 11 ребра по біляхребтовій лінії, а також напрямок раневого каналу спереду назад, згори до низу під кутом приблизно 25-30 градусів до горизонтальної площини і майже паралельно сагітальній площині, та напрямок пострілу вказують на те, що розташування тіла ОСОБА_8 в момент пострілу могло бути таким, як це вказано в матеріалах справи (покази ОСОБА_10М.). Показами експертів ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 допитаних в судовому засіданні, які розяснили та підтримали висновок експертизи. Висновком хімічної експертизи №83 від 08.06.2010 року, згідно якої в змивах з правої руки ОСОБА_8 та на лівій полі його сорочки, а також зі столу, де знаходився пістолет ПМ, виявлено продукти пострілу бездимного пороху, які мають спільну родову належність із продуктами пострілу, виявленими в каналі ствола пістолета ПМ. На лівій руці ОСОБА_8, на його брюках, трусах, шкарпетках, черевиках, в змивах рук ОСОБА_1 продуктів пострілу не виявлено.

Щодо обставин події після пострілу викладених ОСОБА_1, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, правдивість яких викликає сумнів у потерпілих та їх представників. Дані обставини повністю узгоджуються з матеріалами справи, показаннями експертів ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 наданих в судовому засіданні, щодо положення тіла ОСОБА_8 після пострілу, розташування пістолета на столі після пострілу, положення стільця під тілом ОСОБА_8, показаннями свідка ОСОБА_18 в судовому засіданні який спростував неправдиву початкову версію про те, що ОСОБА_8 вихопив пістолет у ОСОБА_1 з кобури та застрелився коли ОСОБА_1 відсував шафу, показаннями в судовому засіданні інших свідків, а саме слідчих Староміського РВ, які показали, що ОСОБА_18 ніяких нарад зі слідчими не проводив і тиску щодо зміни показань не чинив. Потерпілими та їх представниками як на досудовому слідстві так і в суді не було надано жодних доказів, які підтверджували б версію убивства ОСОБА_8 саме ОСОБА_1 або іншою особою.

Також, докази на які посилається представник потерпілих щодо схильності ОСОБА_8 до самогубства через емоційну напругу, спричинену нездатністю долати труднощі та дивакуватість поведінки, спростовуються доказами, а саме: показаннями свідків слідчих СВ Староміського РВ ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_10, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_9, які показали, що ОСОБА_8 відрізнявся замкненістю та певною відстороненістю від спільного проведення відпочинку з колективом. Так, на запрошення щодо чаювання він відмовлявся, харчувався окремо, не пропонував колезі по кабінету спільно пообідати. У спільних святах участі не брав, щотижнево слідчі приймали участь у футбольних матчах або зустрічались сім'ями для спільного відпочинку, жодного разу ОСОБА_8 до них не приєднувався, відрізнявся індивідуалістичністю. Спілкування з колективом носило формально-діловий характер, зокрема жодного разу із співробітниками не спілкувався з питань особистого життя, у телефонних розмовах він обговорював лише службові питання або спілкувався з батьками теж на службові питання. Про наявність дівчини чи друзів, які б могли заходити чи телефонувати, співробітникам невідомо.

Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_27, яка працює психологом амбулаторного кабінету відділу мед. забезпечення УМВС у Вінницькій області, згідно показів якої, на час обстеження яке працівники РВ проходять один раз на рік суїцідальної схильності у ОСОБА_8 не виявлено, однак зміна поведінки допустима, що залежить від оточуючих факторів які діють на людину.

29.03.2010 року при призначенні на посаду слідчого Староміського РВ Дзьонь В.В. проходив ВЛК. Згідно висновку за результатами психологічного обстеження № 158 від 29.03.2010: "ОСОБА_8 - активний, імпульсивний, егоцентричний. Може проявляти аутистичне відчуження від зовнішнього реального світу, соціумом сприймається як дивакуватий, незрозумілий іншим, неможливо встановити, що від нього можна чекати в тій чи іншій ситуації; може відчувати внутрішню напругу. Інтелектуальні показники на середньому рівні, рівень загальноосвітніх знань та поінформованості достатній для опрацювання, узагальнення та синтезування службового матеріалу. В професійній діяльності не здатний до довготривалих вольових зусиль у досягненні поставлених цілей чи при подолані труднощів, непослідовний в діях, невпевнений у власних можливостях. В екстремальних умовах відчуває внутрішню тривогу, схильний до не прогнозованої поведінки. Самокритичність низька: неадекватне реагування на зауваження керівництва. Стійкість до стресу низька. Мотивація направлена на уникання поразки. Самооцінка вкрай завищена, що може призвести до непорозуміння в колі соціального оточення".

Крім того, згідно інформації ДКЗ МВС України за наслідками перевірки смерті ОСОБА_8 щодо з'ясування його індивідуально-психологічних особливостей причиною складнощів у роботі ОСОБА_8 була надмірна теоретизованість у підході до процесуальних дій, застрягання на дрібницях, страх зробити невірно та понести відповідальність. При посиленні відповідальності та встановленні термінів по справам, особливо при необхідності вжиття конкретних заходів, ОСОБА_8 перебував у подібному до стресового стані, що могло супроводжуватися розконцентруванням уваги та ймовірно певною дезорганізацією мислення та вольових дій. Так, усі опитані працівники зазначають, що ОСОБА_8 при вирішенні своїх завдань міг заходити в кабінет і просто дивитись блукаючим поглядом. На запитання не реагував. Останній місяць керівництво та працівники СВ часто чули від нього, що в нього не виходить робота, що це не його професійна реалізація та слідчим він не може і не хоче працювати. Внаслідок постійного морального тиску з боку батька, вимог керівництва СВ щодо закінчення певних процесуальних дій по кримінальним справам у ОСОБА_8 протягом останнього місяця значно підвищилась психічна напруженість, вразливість, погіршилась самооцінка, виникли переживання власної неповноцінності. За результатами службового розслідування, самогубство ОСОБА_8 сталося внаслідок сприйняття ОСОБА_8 систематичних вимог керівництва СВ щодо здійснення процесуальних дій як завищених, у зв'язку з відсутністю у працівника належних практичних навичок та вмінь по їх виконанню, що, поряд із домінантністю батьків, відсутністю близьких емоційних контактів з оточуючими, своєрідністю суджень на фоні вразливості, високої чутливості, глибоких переживань поряд із замкненістю, совісністю, призвело до накопичення та акумуляції нервово - психічного напруження, яке у ситуації термінового виконання завдання посиленої відповідальності (затримання розшукуваного) призвело до аутоагресивних дій.

В судовому засіданні не знайшла свого підтвердження версія насильницької смерті ОСОБА_8 ОСОБА_15 версія повністю спростовується висновком комплексної ситуаційної експертизи № 350с/914/84к, згідно якої садна у ОСОБА_8 в ділянках спинки носа зліва та правого надбрівя могли утворитися при дотичній дії з ціликом на затворі пістолета ПМ при нахиленні голові на схрещенні руки у момент пострілу. Садна в інших ділянках голови у ОСОБА_8 спричинені від дії тупих твердих предметів, що діяли по дотичній, по типу тертя, могли утворитися при падінні тіла ОСОБА_8 в агональному періоді та контакті з виступаючими частинами оточуючих предметів, якими могли бути стереофонічна колонка, попільничка, труба опалення, плінтус. При чому голова ОСОБА_8 не обовязково могла знаходитися в прямому фронтальному положенні по відношенню до тулуба, в агональному періоді вона могла бути повернена в праву сторону та фронтально контактувати з оточуючими предметами.

Представник потерпілих у своєму клопотанні посилається на неправильність та неповноту проведених судових експертиз, однак при дослідженні експертних висновків та допиту експертів у судовому засіданні було зясовано, що експертизи проведенні в повній мірі, надані чіткі відповіді на питання, що підлягали вирішенню перед експертами.

Також, суд при постановленні судового рішення надасть відповідну правову оцінку показам всіх свідків, допитаних по даній кримінальній справі.

Тому підстав для направлення справи на додаткове розслідування суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.281 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання представника потерпілих ОСОБА_28 про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.364 ч.3, 366 ч.1, 367 ч.2 КК України (1960 року) на додаткове розслідування - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя