Провадження № 1-кп/161/758/15
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту прокурору
27 листопада 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в колегіальному складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 від 10 серпня 2014 року відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
23 жовтня 2015 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області з Апеляційного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст.115 КК України.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2015 року призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та потерпілий просили призначити обвинувальний акт до відкритого судового розгляду, водночас, захисник та обвинувачений заперечували щодо вказаного питання та заявили клопотання про повернення обвинувального акту з додатками прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України.

Заслухавши прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, за змістом ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Так, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Однак, вивченням обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України встановлено, що при його затвердженні прокурором не дотриманого вищевказаних вимог КПК України.

Всупереч, вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті, в анкетних відомостях обвинуваченого ОСОБА_7 , слідчим зазначено відомості, які не передбачено цією частиною статті, а саме, вказано про судимість останнього, що на думку суду є не допустимим і не узгоджується із вимогами ст. 88 КПК України.

Крім того, ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Водночас, статтею 293 КПК України визначено, що одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Як слідує із супровідного листа прокурора Луцького району Волинської області ОСОБА_9 за № 116-100вих.15 від 22 січня 2015 року, ним в порядку ст. 291 КПК України до Луцького міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

При цьому, в додатку до вказаного супровідного листа значаться, як такі що направлені до суду, наступні документи: обвинувальний акт на 3 арк., реєстр матеріалів досудового розслідування на 5 арк., список осіб, що підлягають виклику в судове засіданні на 1 арк., розписка підозрюваного та його захисника про отримання копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та пам`ятки щодо розгляду кримінального провадження судом присяжних на 1 арк., копія цивільного позову на 5 арк.

Проте, як вбачається із долученої до вищевказаного обвинувального акту, розписки захисника ОСОБА_10 про отримання від прокурора прокуратури Луцького району ОСОБА_5 копій обвинувального акту на 3 арк. та реєстру матеріалів досудового розслідування на 5 арк., вказані документи ним отримано від останнього 23 січня 2015 року, хоча з інформації супровідного листа слідує, ще 22 січня 2015 року обвинувальний акт вже був скерований до суду із такою розпискою, тобто дана розписка, складена та долучена до матеріалів кримінального провадження вже після фактичного направлення вказаного обвинувального акту до суду і його надходження до нього, що свідчить про порушення прокурором вимог ч.4 ст. 291, ст. 293 КПК України в частині вручення захиснику ОСОБА_10 копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Поряд з цим, прокурором Луцького району ОСОБА_9 при скеруванні до суду обвинувального акту долучено розписку захисника ОСОБА_10 про отримання ним 23 січня 2015 року від прокурора прокуратури Луцького району ОСОБА_5 копії цивільного позову, а саме, позовної заяви від 22 жовтня 2014 року потерпілого ОСОБА_6 до підозрюваного ОСОБА_7 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, хоча, як вже зазначалось раніше обвинувальний акт до суду згідно супровідного листа направлено 22 січня 2015 року.

Одночасно, слід відмітити, що такого документа, як розписки захисника ОСОБА_10 про отримання копії цивільного позову від 23 січня 2015 року, а також розписки ОСОБА_7 про отримання копії цивільного позову від 19 січня 2015 року взагалі немає в переліку супровідного листа, як додатку до обвинувального акту, який скерований до суду.

Крім того, з дописки в розписці захисника ОСОБА_10 про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування доданих до обвинувального акту вбачається, що не розглянуто клопотання ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, що на думку суд є недопустимим при направленні обвинувального акту до суду.

Водночас, в додатку до супровідного листа прокурора, яким направлено обвинувальний акт до суду, як вже зазначалось раніше, вказано про долучення копії цивільного позову на 5 арк., яка в дійсності приєднана, однак, за змістом п. 2 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, а не його світлокопія.

Вимогами ст. 384 КПК України передбачено, що прокурор, суд зобов`язані розяснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Статтею 458 КПК України встановлено обов`язковість судових рішень Верховного Суду України. Так, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

В свою чергу, в постанові судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 25 червня 2015 року сформовано висновок із приводу застосування ст. 384 КПК України, який зводиться до такого: а) право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист; б) порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, судом вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом; в) прокурор під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування; г) суд під час підготовчого судового засідання повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Право на суд присяжних обвинуваченого у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, повинно міститись у переліку прав обвинуваченого, які закріплені у письмовій пам`ятці про права та обов`язки; д) невиконання прокурором вимог статті 384 КПК, в силу вимог пункту третього частини третьої статі 314 КПК, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві; е) невиконання судом під час підготовчого судового засідання вимог статті 384 КПК є безумовною підставою для скасування судових рішень вищими судами.

В порушення вимог вказаного Закону, до обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 долучено розписку останнього про отримання ним п`яти аркушів та двох аркушів, частина змісту тексту яких йому незрозуміла, а інша частина не відповідає дійсності, хоча фактично обвинувальний акт складається з трьох аркушів, реєстр матеріалів досудового розслідування з п`яти аркушів, повідомлення про роз`яснення обвинуваченому права на розгляд кримінального провадження стосовно останнього судом присяжних з двох аркушів, з чого незрозуміло, які саме документи обвинуваченому вручено, а які залишились не врученими.

Разом з цим, повідомлення про роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_7 права на розгляд кримінального провадження стосовно останнього судом присяжних складено з порушенням вимог ст. 384 КПК України, зокрема, в графі "право на розгляд кримінального провадження судом присяжних мені роз`яснено" відсутні відмітки про дату роз`яснення обвинуваченому такого права та його підпис про ознайомлення з вказаною нормою закону.
Крім того, згідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється, а тому подання суду списку осіб, що підлягають виклику в судове засіданні на 1 арк., а також розписки захисника ОСОБА_10 про отримання копії цивільного позову законом не передбачено.
Поряд з цим, із змісту розписки, яка відібрана у обвинуваченого ОСОБА_7 прокурором ОСОБА_5 не зрозуміло, чи взагалі вручено останнім обвинуваченому копії обвинувального акту в кількості 3 арк. та реєстру матеріалів досудового розслідування на 5 арк., а також пам`ятки-розяснення про суд присяжних на 2 арк., оскільки згідно супровідного листа така складається із 1 арк., а безпосередньо долучено до обвинувального акту таку пам`ятку на 2 арк.
Згідно до вимог п.п. 5, 15 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, а прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 17 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень.

Як передбачено абз. 1 ч. 1 ст. 36 КПК України, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертоюта п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

При цьому, ст. 283 КПК України визначено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, як вбачається із супровідного листа, до суду із обвинувальним актом звернувся прокурор Луцького району ОСОБА_9 , а не прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведенням досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням ОСОБА_5 , який і затвердив обвинувальний акт, хоча здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених чиним КПК України, що не входить до прав прокурора Луцького району, який не здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у данному кримінальному провадженні на звернення до суду із обвинувальним актом.

Враховуючи те, що встановлено підстави для прийняття рішення визначеного п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, тому суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 31, 109, 110, 291, 293, 314, 372, 376, 384, 458 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити, а обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 від 10 серпня 2014 року відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України із додатками повернути прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підпис/ /підпис/
Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1