Справа № 727/7978/15-к
Провадження № 1-кп/727/365/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення:

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю сторони захисту:

- обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

- адвоката в інтересах обвинувачених ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду м. Чернівці кримінальне провадження за № 0003025 від 23.11.2014 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого охоронцем в приватній охоронній агенції «Гарант», не одруженого, раніше не судимого; - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого робітником приватного підприємця, не одруженого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, - В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 22.11.2014 року, біля 16.00 год. під час руху у маршрутному таксі №31, що рухався від МТК «Калинівський Ринок» до кінцевої зупинки маршрутного таксі № 26 по вул. Комарова м. Чернівці, голосно слухали музику в салоні транспортного засобу, чим заважали іншим пасажирам. З даного приводу ОСОБА_5 зробив зауваження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на що останні відреагували агресивно і між ними виникла словесна суперечка,до якої долучився потерпілий ОСОБА_4 та по приїзду маршрутного таксі до кінцевої зупинки, де вийшовши з останнього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжили словесний конфлікт з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в ході якого ОСОБА_6 , переслідуючи умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 удар кулаком правої руки в область обличчя та декілька ударів руками по тулубу, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді синця в потиличній ділянці голови зліва, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень. В цей же час, ОСОБА_7 розуміючи, що ОСОБА_4 намагається заступитися за ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 два удари кулаком в область обличчя, від яких, ОСОБА_4 впав на землю, а обвинувачений ОСОБА_7 продовжив наносити йому удари ногами по тілу, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді масивного синця у лівій орбітальній ділянці із переходом на вилицеву та брівну ділянку; обличчя; садно в надбрівній ділянці зліва, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Враховуючи те, що відповідно обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 не оспорювали фактичних обставин справи, повністю визнали свою вину у пред`явленому їм відповідно обвинуваченні за ст. 125 ч.1 КК України, в скоєному розкаялися і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку прокурора, думку потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , які не заперечували проти застосування спрощеного порядку розгляду справи та роз`яснивши обвинуваченим зміст та правові наслідки вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення,по обвинуваченню пред`явленому за ст.. 125 ч.1 КК України визнав повністю та суду в порядку вимог 351 КПК України надав показання про те, що 22.11. минулого року він разом з братом ОСОБА_7 зайшли в маршрутне таксі № 31 і мали намір поїхати до кінцевої зупинки по вул.. Комарова м. Чернівці з метою забрати з пункту прокату відео. В салоні таксі було багато людей, вони включили і слухали музику, після чого люди почали їм робити зауваження, а потерпілі в непристойній формі звернулися до його брата ОСОБА_9 і зухвало себе при цьому поводячи сказали виключити музику, між ними виникла словесна перепалка, внаслідок чого , лише після звернення до них водія транспортного засобу, який припинив їзду, усі заспокоїлися і маршрутне таксі поїхало до кінцевої зупинки на вул.. Комарова м. Чернівці, де він з братом вийшли із маршрутки, за ними і декількома з людей вийшли ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та між останніми і ним з братом знову виник спочатку словесний конфлікт, а згодом і бійка, в ході якої він наніс кілька ударів руками ОСОБА_5 ; ОСОБА_4 ударів він не наносив, можливо якимось чином касательно його зачепив. В скоєному розкаявся, просить його суворо не карати, цивільний позов заявлений ОСОБА_5 не визнав, частково визнав позові заявлений ОСОБА_4 .

Аналогічні показання, будучи допитаним згідно вимог ст.. 351 КПК України, надав і обвинувачений ОСОБА_7 , який в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України визнав в повному обсязі та суду пояснив, що 22.11. 2014 року після обіду, він з братом ОСОБА_10 їхали в маршрутному таксі, коли до нього зайшли ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та яким не сподобалася музика яка в нього була включена на що ОСОБА_5 звернувся до нього в зухвалій формі, нецензурно сказав виключити музику, що його обурило і між ним, братом і потерпілими виник словесний конфлікт, до якого втрутилися і інші пасажири, а також і водій; суперечка була вичерпана; однак, по приїзду на кінцеву зупинку по вул.. Комарова м. Чернівці, де він з братом вийшли на вулицю, маючи намір піти до пункту прокату відеокасет, однак продовжилася суперечка з потерпілими, яка згодом переросла у бійку, і коли він побачив, як брат ОСОБА_11 зчипився з ОСОБА_5 , а Манчул хотів своєму другу допомогти, він останнього зупинив і наніс йому кілька ударів в область обличчя, після чого ОСОБА_4 впав на землю. Після того, як вони розійшлися, куди пішли потерпілі не знає. В подальшому, він з братом намагалися зустрітися з потерпілими і при зустрічі, ОСОБА_5 пропонував їм в рахунок відшкодування моральної шкоди оплатити його перебування з друзями в «Боварії». Цивільного позову ОСОБА_5 заявленого до нього на суму 5800 грн. не визнав, цивільний позов ОСОБА_4 визнав частково; просить його суворо не карати
Разом з цим, будучи допитаними в судовому засіданні потерпілі, відповідно ОСОБА_5 і ОСОБА_4 повністю підтвердили факт нанесення їм відповідно тілесних ушкоджень з боку обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 22 листопада 2014 року біля 16 годин при обставинах, викладених в обвинуваченні, яке відповідно підтримали в повному обсязі. Крім цього, в судовому засіданні підтримали і заявлені до початку судового слідства цивільні позови, зокрема, ОСОБА_5 на суму 4800 грн. матеріальної і 1000 грн. моральної шкоди; при цьому останній в засіданні пояснив, що жодного доказу в підтвердження пошкодження його речей немає. Аналогічно і потерпілий, цивільний позивач ОСОБА_4 підтримав в судовому засіданні заявлений позов до обвинувачених на суму 5200 грн. матеріальної і 1000 грн. моральної шкоди, пояснивши що після вчиненого, він певний час перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні швидкої медичної допомоги м. Чернівців, витрачав грошові кошти на ліки, оплату лікування.

Таким чином, суд дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вірно кваліфікує за ст. 125 ч.1 КК України, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що своїми умисними діями останні вчинили умисне спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілим.

При призначенні, як обвинуваченому ОСОБА_6 , так і обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує, у відповідності до вимог ст. 65 ч.3 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Згідно ст. 12 ч.3 КК України, вчинений обвинуваченими злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом визнається щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом визнається щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд бере до уваги, що він вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є особою яка займається суспільно корисною працею, офіційно працює, має постійне зареєстроване місце проживання, відповідно на обліках в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває; шкоду завдану злочином не відшкодував.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд бере до уваги, що останній вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі, в скоєному розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в силу вимог ст. 89 КК України є не судимим; працює, має постійне зареєстроване місце проживання, на обліках в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває; шкоду завдану злочином не відшкодував.

Таким чином, обставини вчиненого кримінального правопорушення, відповідно, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинувачених, вищенаведені дані про винних осіб, дають суду підстави вважати, що перевиховання та виправлення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є можливим без ізоляції від суспільства та обвинуваченим необхідно призначити покарання достатнє для їх відповідно виправлення і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, в межах санкції статті 125 ч.1 КК України і це покарання у вигляді штрафу.

На підставі ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Отже, призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , на думку суду є такими, що відповідає принципу необхідності й достатності, є справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення та запобігання вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.127 ч.2 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно ст. 128 ч.ч.1, 3, ст.129 ч.1 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Отже, цивільний позов заявлений потерпілим, цивільним позивачем ОСОБА_5 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 матеріальної і моральної шкоди від кримінального правопорушення, до початку судового слідства обвинувачені не визнали і заперечували проти його задоволення в повному обсязі.

При вирішенні заявлених позовних вимог вищенаведених, суд виходить з наступного.

Як було установлено в судовому засіданні потерпілим, цивільним позивачем ОСОБА_5 не надано суду жодного доказу в обґрунтування заявлених вимог про стягнення матеріальних збитків на суму 4800 грн., що фактично було і самим ОСОБА_5 підтверджено в судовому засіданні, який не зміг пояснити чи саме йому належить на праві власності пошкоджений мобільний телефон, якої він марки; аналогічне стосується і відсутності підтверджуючих доказів відносно витрат на його лікування, а отже в задоволенні вимог про стягнення з обвинувачених в солідарному порядку вищенаведеної суми матеріальної шкоди завданої злочином, ОСОБА_5 слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 1167, 1177 ЦК України умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну особи, яка потерпіла від злочину, встановлюються законом.

За змістом ст.1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

На підставі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також її ділової репутації. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовами потерпілих, Пленум ВСУ в п. 31 Постанови № 13 від 2 липня 2004 р. (із змінами і доповненнями) "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" орієнтує суди на необхідність керуватися відповідними положеннями ЦК України. Зокрема, у п. 3 вказаної Постанови зазначається: "Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб". Серед основних обставин, що впливають на розмір компенсації моральної шкоди, в силу вимог ч.3 ст.23 ЦК України визначають: характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Також враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Отже, суд при вирішенні цивільного позову заявленого до початку судового слідства ОСОБА_4 вважає, що стягненню з обвинувачених в солідарному порядку підлягає сума завданих матеріальних збитків, документально підтверджених чеками на придбання ліків останньому на загальну суму 2100 грн.; квитанцією ТОВ МФЕК Джерело здоров`я в розмірі 700 грн. та випискою з історії хвороби № 14084Є1239 від 16.12. 2014р., а всього на загальну суму 2800 грн. В іншій частині заявлених вимог про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити.

Що ж стосується доводів заявлених потерпілим, цивільним позивачем ОСОБА_5 відносно завданої йому моральної шкоди в розмірі 1000 грн., суд виходячи з наведених вище вимог закону, вважає, що останнім не доведено наявність завданої йому моральної шкоди протиправними діями обвинувачених, ОСОБА_5 не надано жодних доказів на підтвердження вказаних в позові обставин. Саме тому, в частині стягнення моральної шкоди слід також відмовити. Разом з цим, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що потерпілим, цивільним позивачем ОСОБА_4 частково доведено наявність завданої йому моральної шкоди і суд вважає, що в частині заявлених вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн. підлягає також частковому задоволенню.

Речові докази в рамках кримінального провадження № 0003025 від 23.11.2014 р., а також судові витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не обиралися

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн. в дохід держави.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн. в дохід держави.

В задоволенні цивільного позову потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_5 заявленого до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення солідарно на його користь матеріальної шкоди та моральної шкоди - відмовити.

Цивільний позов потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 , заявленого до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення солідарно на його користь матеріальної шкоди та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з засуджених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканців АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_2 матеріальну шкоду завдану злочином в розмірі 2800 грн. та моральну шкоди в розмірі 500 грн. В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку ст. 395 ч. 2 п. 1 КПК України). Вирок суду підлягає негайному врученню, в порядку ст. 376 ч. 6 КПК України, прокурору, засудженим і в їх інтересах адвокату. В порядку визначеному ст. 376 ч.7 КПК України судове рішення - вирок направити не пізніше наступного дня після ухвалення потерпілим, як учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1