ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4970/15-к
Провадження № 1-в/210/543/15

"10" грудня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника КВК № 80 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровське, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, засудженого 21 жовтня 2010 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18 липня 2014 року застосовано ст. 6 ЗУ «Про амністію», строк скорочено на ? не відбутого покарання, що становить 2 року 4 місяці 9 днів
про застосування умовно-дострокового звільнення,

В С Т А Н О В И В :
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 зазначає, що у нього фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки він відбув 2/3 строку призначеного покарання, має одну подяку, стягнень не має.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації колонії, заперечував з приводу задоволення заяви засудженого, посилаючись на те, що ОСОБА_5 характеризується посередньо, має одне заохочення, порушував вимоги режиму відбування покарання, за що підлягав стягненням.

Прокурор ОСОБА_3 також просив суд відмовити у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення, пославшись на те, що засуджений ОСОБА_5 своїм сумлінням ставленням до праці не довів своє виправлення.

Суд, вислухавши пояснення та доводи учасників кримінального провадження, дослідивши особову справу засудженого, його індивідуальну програму соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин (ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання. Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінко і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покаранню виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконання громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.
Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.

Розглядаючи клопотання засудженого про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за ч. 2 ст. 186 КК УКраїни, в місцях позбавлення волі перебуває з 13 січня 2014 року, перебував в Дніпропетровському слідчому ізоляторі та Криворізькій виправній колоніїї № 80, харектеризувався негативно та посередньо. У червні 2014 року піддавався стегненню, яке на момент розгляду заяви погашена. Крім того, піддавався стягненню у березні 2015 року, стягнення погашено. Також мав стягнення у квітні 2015 року, яке щнято заохоченням за сумлінне ставлення до праці у вересні 2015 року (а.с. 10, 11, 12).

З тексту характеристики на засудженого, наданого до суду, станом на 01 грудня 2015 року вбачається, що ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України 27 квітня 2015 року, у зв"язку з невідповідністю оцінки ступеня виправлення (не став шлях виправлення). Крім того, з характеристики на засудженого вбачається, що останній не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, не прагне до підвищення загальноосвітнього рівня, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає їх необхідності (а.с. 10).

З індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим вбачається, що станом на 27 квітня 2015 року за результатами оцінки ступеня виправлення встановлено, що засуджений на шлях виправлення не став (а.с. 13, 14).

Також суд враховує, що п. 17 ППВСУ від 26 квітня 2002 р. зазначено, що судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання здійснює великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, під час судового засідання у справах цієї категорії суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, у тому числі й ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, тощо.

В судовому засіданні засуджений не надав суду пояснень, які ж саме обставини та докази свідчать про його безумовне виправлення, та те що він своїм сумлінним ставленням до праці довів таке виправлення, і заслуговує на застосування ст. 81 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , засудженого вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК Українидо 5-ти років позбавлення волі, про застосування умовно-дострокового звільнення, - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляції до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст ухвали складено 14 грудня 2015року.

Суддя: ОСОБА_1