АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1698/15 Головуючий 1-ої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України
24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.07.2015р. стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з вищою освітою, розлучений, непрацюючий, має неповнолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-10.07.2013р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України до 5(п`яти) років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком 3(три) роки,

засуджений за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до частини призначеного покарання частково приєднане не відбуте покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.07.2013р. та остаточно призначено 5(п`ять) років 1(один) місяць позбавлення волі.

Крім того, цим же вироком вирішені питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у порядку передбаченому ст.ст.124, 100 КПК України

Згідно вироку, 18.10.2013р. о 23год. 30хв., ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу проник до колектору, де за допомогою ножівки відпиляв фрагмент кабелю МКСАШп 7*4*1,2 загальною довжиною 14м., який належить управлінню СБУ в Харківській області, вартістю 637грн. та направився до виходу з колектору. Але свій намір не довів до кінця, оскільки в колекторі, напроти будинку 43/1 по пр-ту Гагаріна в м. Харкові був затриманий співробітниками міліції. Своїми незаконними діями ОСОБА_7 заподіяв управлінню СБУ в Харківській області матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений, не оскаржуючи встановлені фактичні данні та кваліфікацію, просить вирок суду змінити та призначити більш м`яке покарання. В обґрунтування свого прохання посилається на те, що має на утриманні неповнолітню дитину; мати пенсійного віку, яка потребує його фізичної та матеріальної допомоги; вагітну цивільну дружину а також певний статус у суспільстві та, з його слів, постійне місце роботи. Крім того, просить звернути увагу на його стан здоров`я та врахувати його щире каяття.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора про залишення вироку без змін; перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч.1, 2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і він вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності встановлених судом фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не не оспорюються.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то воно відповідає вимогам ст.65 КК України.
При призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше був засуджений за скоєння злочинів проти власності, а також обставини, що пом`якшують міру покарання, у тому числі й ті, на які він посилається у своїй апеляційній скарзі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочини були вчинені ОСОБА_7 в період іспитового строку, що свідчить про небажання його ставати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст.71, 72 цього Кодексу.

З ч.4 ст.71 КК України випливає, що остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене покарання ОСОБА_7 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, а підстави вважати призначене покарання несправедливим внаслідок суворості відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.07.2015р. стосовно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді