н/п 1-кс/640/8735/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
Директор ТОВ «Компані «Плазма» ОСОБА_5 , маючи умисел на ухилення від сплати податку на прибуток підприємства, всупереч вимог п.138.2 ст.138, п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, у ІV кварталі 2014 року відніс до складу валових витрат підприємства втрати з придбання обладнання, послуг з ремонту твердопаливного котла, технічного обслуговування водоохолоджуючих установок для поліграфічних ліній, дослідження ринку сульфату натрію, дослідження ринку харчової соди від ТОВ «Сейв тайм», ТОВ «Інвест консалт компані».
Таким чином, директор ТОВ «Компані «Плазма» ОСОБА_5 умисно завищив валові витрати ТОВ «Компані «Плазма», що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 1 893 002,85 грн. за 2014 рік, та як наслідок ненадходження вказаної суми податку на прибуток до бюджету.
Крім того, директор ТОВ «Компані «Плазма» ОСОБА_5 , маючи єдиний умисел на ухилення упродовж 2014-2015 років очолюваного ним ТОВ «Компані «Плазма» від сплати податків, всупереч вимог п.198.6 ст.198, п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, у жовтні 2014 року, листопаді 2014 року, грудні 2014 року, січні 2015 року, відніс до складу податкового кредиту з податку на додану вартість очолюваного ним підприємства придбання обладнання, послуг з ремонту твердопаливного котла, технічного обслуговування водоохолоджуючих установок для поліграфічних ліній, дослідження ринку сульфату натрію, дослідження ринку харчової соди від ТОВ «Сейв тайм», ТОВ «Інвест консалт компані», у жовтні 2014 року на суму ПДВ 479 392,00 грн, у листопаді 2014 року на суму ПДВ 421 064,00 грн., у грудні 2014 року на суму 1 202 880,00 грн., у січні 2015 року на суму ПДВ 163 165,00 грн.
Таким чином, директор ТОВ «Компані «Плазма» ОСОБА_5 умисно завищив податковий кредит з податку на додану вартість у сумі 2 266 501,00 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість на 2 266 501,00 грн., та як наслідок ненадходження вказаної суми податку до бюджету.
Враховуючи викладене, директор ТОВ «Компані «Плазма» ОСОБА_5 в період часу з 01.09.2014 по 01.03.2015, умисно ухилився від сплати до бюджету податку на прибуток підприємства в сумі 1 893 002,85 грн. та податку на додану вартість в сумі 2 266 501,00 грн., а всього на загальну суму 4 159 503,85 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.
Підозрюваному ОСОБА_5 , 07.12.2015 р. вручено повідомлення про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212, КК України.
Санкцією ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, яку інкриміновано підозрюваному ОСОБА_5 , передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.
Підприємству ТОВ «Компані «Плазма», стовідсоткова частка у статутному капіталі якого, відповідно до установчих документів підприємства, належить підозрюваному ОСОБА_5 , на праві власності належить:
- автомобіль SKODA SUPER B (2013), білий, двигун № НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 , ДНЗ НОМЕР_7 , свідоцтво НОМЕР_8 від 30.04.2013 р.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Власник майна директор ТОВ «Компані «Плазма» ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив.
Згідно Рапорту старшого слідчого Слідчого Управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області майора податкової міліції ОСОБА_3 від 15.12.2015 вбачається, що ним 14.12.2015 здійснено декілька дзвінків на робочий телефон ТОВ «Компані «Плазма», але по телефону ніхто не відповідав. Здійснено виїзд за адресою мешкання ОСОБА_5 , але двері квартири ніхто не відчинив. 15.12.2015 адвокату ОСОБА_5 ОСОБА_6 в телефонному режимі повідомлено про необхідність прибуття у зазначене судове засідання на що ОСОБА_6 повідомив, що він не може з`явитися, оскільки перебуває на семінарі.
Неприбуття в судове засідання власників майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Вказану ухвалу отримано прокурором 14.12.2015 р. о 12-40 год.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України.
Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
У відповідності до ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
07.12.2015 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, яка зобов"язана їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету держави коштів в особливо великих розмірах.
Покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним за ч. 3 ст. 212 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Згідно наданих матеріалів, на теперішній час стороною обвинувачення доведено та підтверджено документально в межах даного кримінального провадження, що підприємству ТОВ «Компані «Плазма», стовідсоткова частка у статутному капіталі якого, відповідно до установчих документів підприємства, належить підозрюваному ОСОБА_5 , на праві власності належить:
- автомобіль SKODA SUPER B (2013), білий, двигун № НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 , ДНЗ НОМЕР_7 , свідоцтво НОМЕР_8 від 30.04.2013 р.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказані вище автомобілі, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, накладення арешту на вказане у клопотанні майно забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 3 ст. 212 КК України.
Крім того, дійсно, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка має право на її оскарження, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1