Справа № 282/1300/15
Провадження № 1-кп/282/129/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2015 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Любар кримінальне провадження № 0000416 від 21.09.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Желябовка Нижньогірського району АРК, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 26 серпня 2010 року Попаснянським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 05 липня 2013 року звільнений з Дар`ївської виправної колонії № 10 Херсонської області, у зв`язку із відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений, після звільнення з місць позбавлення волі, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.

Так, 20 вересня 2015 року близько 12 години, він, перебуваючи у приміщенні магазину МАФ «Асортимент», що розташований за адресою: смт. Любар, вул. Незалежності, 35 Житомирської області, помітив мобільний телефон марки «Fly» IQ 4404, який лежав на столі, та належав продавцю даного магазину ОСОБА_5 . Маючи умисел на вчинення крадіжки, обвинувачений, скориставшись тим, що продавець даного магазину обслуговувала покупців, здійснив крадіжку даного телефону вартістю, чохла з шкірозамінника в якому знаходився телефон, в мобільному телефоні знаходилась сім карта оператора АТ «Київстар» на рахунку якої були грошові кошти в сумі 20 грн., та флеш карта пам`яті об`ємом 8 Gb, чим заподіяв ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 1 785,33 грн.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ч. 2 ст. 185 КК України.

05 листопада 2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 , та потерпілою ОСОБА_5 , укладено угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення від 05 листопада 2015 року, досягнуту між ним та потерпілою, за якою він визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання у вигляді 2 роки обмеження волі, у відповідності до ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Речові докази по справі: мобільний телефон «Fly» IQ 4404, чохол з шкірозамінника, сім карту АТ «Київстар», карту пам`яті об`ємом 8 Gb, які передані на зберігання ОСОБА_5 , повернути власнику ОСОБА_5 .

Також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він розуміє права, передбаченні п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього, у разі затвердження цієї угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 , просила суд її затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, визначене цією угодою. Також пояснила, що на даний час претензій до обвинуваченого не має, укладення угоди з її сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку потерпілої, обвинуваченого, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 , вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченому цілком зрозумілі права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України відсутні.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.5 ст. 469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 , та обвинуваченими ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 05 листопада 2015 року.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_4 , не застосовувався.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Fly» IQ 4404, чохол з шкірозамінника, сім карт АТ «Київстар», карту пам`яті об`ємом 8 Gb, які передані на зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком суду законної сили повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1