Справа № 473/377/15-к
В И Р О К
іменем України
"03" лютого 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження № 0000425 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вознесенська, Миколаївської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, проживаючої в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,
-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 358 КК України,
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачена -- ОСОБА_5 ,
захисник обвинуваченої ОСОБА_6 ,
потерпілий ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Згідно наказу № 3380-к від 15.08.2011 року Директором департаменту ПАТ «Платинум Банк Щеглова (Рожко) ОСОБА_8 з 17.08.2011 року прийнята на посаду експерта відділу продажів Південного регіону, сектору продажів Миколаївської області ПАТ «Платинум Банк».
Згідно довіреності № Д-68-10 ОСОБА_3 мала право від імені ПАТ «Платинум Банк» надавати консультаційні та інформаційні послуги щодо банківських та інших послуг, що надає Банк, а також надавати послуги щодо укладання договорів з клієнтами. Тобто ОСОБА_3 була працівником юридичної особи яка не є службовою особою.
27.11.2011 року у денний час в м. Вознесенську, Миколаївської області, ОСОБА_3 перебуваючи на своєму робочому місці пункті № 4851 видачі кредитів ПАТ «Платинум Банк», у приміщенні магазину «Союз», що розташований в м. Вознесенську по вул. Короленко 10/3 з особистих спонукань, використовуючи копії паспорта громадянина України та картки фізичної особи-платника податків виданих на ім`я ОСОБА_9 , як позичальника, заповнила від його імені заяву/анкету позичальника № 1668/2314SFPRPG7 та кредитний договір з обслуговування кредитної картки страхування життя, майна та (або) подовженої гарантії позичальника № 1668/2314SFPRPG7, чим виготовила завідомо неправдивий офіційний документ. У подальшому на підставі підроблених документів відповідно до кредитної справи «Споживчий кошик» ПАТ «Платинум Банк» було надано грошові кошти у розмірі 2500 грн. для придбання конвектору «4у Сенсей».
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину не визнала. Пояснила суду, що раніше до 23.05.2014 року мала прізвище « ОСОБА_10 » у зв`язку з перебування у шлюбі, з 17.08.2011 року почала працювати на посаді кредитного експерта відділу продажів Південного регіону, сектору продажів Миколаївської області ПАТ «Платинум Банк». Свої обов`язки виконувала відповідно зі своєї посадової інструкції, з якою була ознайомлена під підпис при прийнятті на роботу. Знаходячись сама на робочому місці, надавала людям інформацію, оформлювала товар та грошові та товарні кредити. Щодо оформлення товарного кредиту, повідомила, що спочатку клієнт йде до магазину, обирає товар, приносить товарний чек та заповнюється анкета-заява зі слів клієнта та направляється до головного офісу м. Києва в службу безпеки, яка зателефонував за номерами, які містяться в даній заяві приймає рішення видати кредит чи ні. У разі отримання позитивної відповіді в електронному вигляді приходить відповідь, що видача кредиту дозволено, тоді у клієнта береться паспорт (тільки оригінал), робиться ксерокопія, яку клієнт сам завіряє, зазначаючи:«Копія вірна», ставить своє прізвище, ініціали, дату. Відразу роздруковується договір, який підписує клієнт, видається товарний чек-лист і з ним клієнт йде до магазину, щоб забрати товар. Протягом трьох-п`яти днів банк перераховує гроші в магазин за товар. При оформленні кредиту завжди робиться кольорове фотографування клієнта, без фотографії заява не може йти до головного офісу, ксерокопії фотографії не може бути. Взагалі при оформлені наданих нею документів, спочатку підпис ставив клієнт, а потім вона. Стверджує, що потерпілого ОСОБА_9 не пам`ятає, підписи замість нього на документах не ставила.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, її вина підтверджується:
Поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що у 2012 році працював у Польщі. Від мами із України дізнався про те, що він нібито брав кредит у 2011 році в Платинум Банку. У зв`язку з чим з нього через Доманівський районний суд стягується заборгованість за кредитним договором, тому йому суддя порадила звернутися до міліції. Стверджує, що на час укладання спірного кредитного договору проживав в м. Вознесенську. Але кредитів ніяких не брав, Платинум Банк не бачив, з обвинуваченою не стикався. Раніше свої документи надавав в Банк Аваль та Приват Банк. Пояснює, що в документах, які містить кредитна справа підписи схожі на його, але він їх не ставив.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що у 2008-2013 роках працював в магазині та продавав побутову техніку. Обвинувачену знає як співробітника Платинум Банку. В судовому засіданні свідок надав пояснення щодо порядку оформлення товару, вказуючи, що товар клієнт може купити за готівку або оформити в кредит. В другому випадку заповнюється рахунок-фактура зі слів покупця, в якій вноситься прізвище, ім`я та по-батькові, найменування товару та вартість. Даний документ свідок передає покупцю та направляє до кредитного інспектора. Якщо Банк приймає рішення про кредитування покупця, то останній вертається до магазину з позитивною відповіддю та свідок видає товар покупцю, заповнюючи особисто гарантійний талон, на якому спочатку ставить свій підпис та печатку, а потім покупець. Гарантійний талон передається покупцю, копія залишається у продавця. Акт прийома-передачі товару заповнюється продавцем, підписується ним же та ставиться печатка, а потім покупцем у його присутності. При цьому стверджує, що потерпілого ОСОБА_9 не пам`ятає, але розуміє, що покупка мала місце, оскільки існує дане кримінальне провадження.
Крім того вина обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
-витягом з ЄРДР, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 звернувся із заявою до Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївської області про те, що 27.11.2011 року ОСОБА_12 перебуваючи на посаді кредитного експерта внесла недостовірні відомості до кредитного договору ПАТ «Платинум Банк» (а.п.6);
-наказом № 3380-к від 15.08.2011 року про прийняття на роботу, згідно якого ОСОБА_13 (після укладання шлюбу Щеглова) прийнята на роботу з 17.08.2011 року на посаду експерта відділу продажів /Управління експрес-продажів/ Відділ продажів Південного регіону/Сектору продажів Миколаївської області. Обвинувачена з даним наказом, з колективним договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку ознайомлена, про що свідчить її підпис. (Згідно наказу № 1036-к від 01.03.2012 року з даної посади звільнена) (а.п.78-79). Тобто на час укладання даного кредитного договору ОСОБА_3 (Рожко) працювала в ПАТ «Платинум Банк».
- посадовою інструкцією експерта ПАТ «Платинум Банк», де в розділі 2 «Завдання та обов`язки», зазначаються у пункті 1 функції експерта, зокремадотримання вимог внутрішніх нормативних документів щодо процесу оформлення, видачі та формування необхідного пакету документів клієнта, які необхідні для отримання, розірвання або супроводження споживчого кредиту в банку; у пункті 2 звітування за результатами роботи безпосередньому керівнику та виконання обов`язків згідно умов внутрішніх нормативних актів. Крім того, відповідно до розділу № 3 «Права», згідно пункту 2, експерт має право в межах своєї компетенції підписувати та візувати документи; відповідно до пункту 5 вимагати від клієнтів оформлення документів відповідно до чинного законодавства, у випадку відсутності необхідних документів або їх неправильного оформлення відмовити клієнту у сприянні щодо отримання кредиту в банку; відповідно до пункту 8 бути користувачем локальної банківської мережі та мати вільний доступ до інформації, що необхідна для належного виконання посадових обов`язків. Розділом 4 даної Інструкції передбачена відповідальність, яку несе експерт за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків та за правопорушення. (а.п.80-82) З вказаною Інструкцією обвинувачена ОСОБА_3 ознайомлена, що підтверджується її підписом, даний факт вона в судовому засіданні не оспорювала. Повідомила суду, що під час роботи свої обов`язки виконувала відповідно до своєї посадової інструкції.
- довіреністю № Д-68-10 від 16.12.2011 року, із якої вбачається, що ПАТ «Платинум Банк» уповноважив ОСОБА_13 надавати консультації та інформаційні послуги щодо банківських та інших послуг, що надає Банк, надавати послуги щодо укладання договорів з клієнтами (а.п.83)
- чеком-листом кредитної справи «Споживчий кошик» № 1668/2314SFPRPG7 від 27.11.2011 року, де в графі «відмітки про наявність, експерт» вбачається, що для формування кредитної справи надано: 1) заява/анкета оригінал; 2) кредитний договір (2 примірника-оригінали); 3) копія паспорту позичальника; 4) копія індентифікаційного коду позичальника; 5) рахунокфактура (оригінал). В графі «Якість» експертом здійснено відмітки про наявність:1) ПІБ та підпис позичальника на Заяві /Анкеті та кредитному договорі; 2) ПІБ, серія та № Паспорту, № ІПН позичальника співпадають в: Паспорті/ІПН/Кред. Договорі; 3) Дата, ПІБ та підпис Експерта /Позичальника на копіях Паспорту та ІПН, Заяві/Анкеті; 4) Кредитний Договір роздрукований на одному аркуші паперу (з двох сторін); 5) В паспорті є фото; 6) Копія паспорту та ІПН позичальника чіткі, добре видно печатки; 6) наявність Прописки, підпису позичальника в Паспорті; 7) Серія та № Паспорта однакові на всіх сторінках Паспорта; 8) Відмітка про реєстрацію є в Паспорті та співпадає з адресою реєстрації, вказаної в Заяві/Анкеті та Кредитному Договорі. На даному документі, який сформовано 27.11.2011 року о 11:55:38 міститься ПІБ експерта ОСОБА_13 та її підпис, що і підтверджується пунктом 1 експертного висновку № 1517 від 23.09.2014 року (а.п.47, а.п.65);
- заявою/анкетою від 27.11.2011 року, з якої вбачається, що документи для отримання кредиту ОСОБА_9 оформлювала ОСОБА_13 , про що свідчить її підпис та підтверджується пунктом 2 вищевказаного експертного висновку (а.п.48, а.п. 65 оборот);
- кредитним договором № 1668/2314SFPRPG7 від 27.11.2011 року, із якого вбачається, що його оформлювала ОСОБА_13 , про що свідчить її підпис (а.п.49-50);
- копією паспорту ОСОБА_9 та карткою фізичної особи платника податків, які також завірені ОСОБА_13 , що підтверджується пунктом 6 експертного висновку № 1517 від 23.09.2014 року (а.п.48, а.п. 56-66 оборот);
- гарантійним талоном № 584 на конвектор «4у Сенсей» та актом прийома-передачі товару № 584 від 27.11.2011 року, із яких вбачається, що їх було складено 27.11.2011 року, тобто в день оформлення кредиту (а.п.75,76);
- висновком експерта № 1517 від 23.09.2014 року, яким встановлено, що 1) підпис у графі «Підпис експерта» чек-листа кредитної справи «Споживчий кошик» № 1668/2314SFPRPG7 від 27.11.2011 ОСОБА_9 виконаний ОСОБА_13 ; 2) підпис у графі «Підпис Експерт ОСОБА_13 » заяви/анкети позичальника ОСОБА_9 № 1668/2314SFPRPG7 від 27.11.2011 року виконаний ОСОБА_13 ; 3) відповісти на питання «Чи виконаний підпис у графі «Підпис ОСОБА_9 заяви/анкети позичальника ОСОБА_9 № 1668/2314SFPRPG7 від 27.11.2011 року ОСОБА_9 » не є можливим по причині, зазначеній у дослідницькій частині. 4) відповісти на питання «Ким, ОСОБА_9 або ОСОБА_13 виконані підписи у графах «Позичальник» кредитного договору № 1668/2314SFPRPG7 від 27.11.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_9 .?» не є можливим по причинам, зазначеним у дослідницькій частині; 5) встановити, ким, ОСОБА_13 , ОСОБА_9 або іншою особою виконані рукописні написи «Копия верна ОСОБА_9 27.11.2011 року» на аркуші з копіями першої, другої, третьої та одинадцятої сторінок паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_9 , не є можливим по причині, зазначеній в дослідницькій частині; 6) рукописні написи «Копия верна ОСОБА_13 27.11.2011 року» на аркуші з копіями першої, другої, третьої, одинадцятої сторінок паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_9 , а також на аркуші з копією картки фізичної особи платника податків, виданої на ім`я ОСОБА_9 , виконані ОСОБА_13 . (а.п.56-65 і оборот)
- Експертним висновком № 1317 від 16.01.2015 року, відповідно до якого: 1) підпис від імені ОСОБА_9 у графі підпис ОСОБА_9 заяви /анкети позичальника № 1668/2314SFPRPG7, виконаний не самим ОСОБА_9 , а іншою особою; 2) підписи від імені ОСОБА_9 у графі «Позичальник» кредитного договору з обслуговування кредитної картки страхуванням життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника № 1668/2314SFPRPG7 від 27.11.2011 року, виконані не самим ОСОБА_9 , а іншою особою.
При оцінці даних експертних висновків, суд керується положеннями п. 13 Постанови "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" N8 від 30.05.1997 року ПленумуВерховного Суду України,де зазначено, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження.
Згідно п. 9 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 05.10.2012 року, № 223-1446/0/4-12 "Про деякі питання порядку здійснення судового розгляду в судовому провадженні у першій інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", якщо в кримінальному провадженні за зверненням сторін проводилося два і більше експертних дослідження щодо одного і того ж предмета чи питання, висновки яких повністю або частково різняться за своїм змістом (відповіді на поставлені питання містять розбіжності), суд для з`ясування причин розбіжностей таких висновків вправі призначити одночасний допит двох чи більше експертів.
Експерт ОСОБА_14 який проводив експертизу № 1517 від 23.09.2014 року, в судовому засіданні посилався, на недостатність даних під час проведення експертизи, а також на встановлення часткової неспівставності підписів ОСОБА_13 та ОСОБА_9 . Внаслідок чого кількості індивідуальних ознак було б недостатньо, щоб зробити категоричний або імовірний висновок, тому він не рискнув давати навіть ймовірний висновок. На його думку висновки надані експертом ОСОБА_15 відрізняються від висновків наданих ним, оскільки, для експертизи надані різні зразки.
Експерт ОСОБА_15 , який проводив експертизу № 1317 від 16.01.2015 року в судовому засіданні пояснив, що розбіжностей між своїм висновком та експертним висновком № 1517 не вбачає. Так як у нього стояло одне питання по ОСОБА_9 , щодо іншої особи питання не стояло. З огляду на підписи ОСОБА_9 (досліджуваний та взірець), то в них вбачається відмінність за розгоном та розміром. Ці два підписи на його думку зовсім різні. А тому, внаслідок цих відмінностей дійшов висновку про те, що це не підпис ОСОБА_9 .
На думку суду, при проведенні експертизи № 1517 від 23.09.2014 року, експерт прийшов саме до таких висновків, оскільки для її проведення було надано обмежений обсяг вільних зразків почерку ОСОБА_9 та не надані вільні зразки почерку ОСОБА_13 , тому провести порівняльне дослідження в повному обсязі та дійти якогось певного висновку щодо виконання підписів ОСОБА_9 , ОСОБА_13 або іншою особою не є можливим, на що і вказав експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні (а.п. 56-65 оборот)
Хоча у дослідженому експертному висновку № 1517 від 23.09.2014 року не встановлено, що замість ОСОБА_9 підписи ставила ОСОБА_13 (зараз ОСОБА_3 ), проте ним чітко встановлено наявність на документах підписів виконаних ОСОБА_13 (зараз ОСОБА_3 )
Щодо оцінки експертного висновку № 1317 від 16.01.2015 року, суд враховує, що для дослідження надані нові документи, а саме копія паспорту, протокол допиту свідка від 22.01.2008 року, протокол допиту потерпілого від 27.02.2014 року та протокол додаткового допиту потерпілого від 21.03.2014 року. Крім того згідно даного висновку встановлено, що на розв`язання експертизи поставлені питання тільки по ОСОБА_9 , відносно ОСОБА_13 питання не ставилися, що і підтвердив експерт ОСОБА_15 під час допиту в судовому засіданні.
Виходячи із вищевикладеного суд вважає, що посилання обвинуваченої ОСОБА_3 на непричетність до вказаного злочину є способом захисту та відсутністю критичного аналізу своїх дій. Оскільки позиція обвинуваченої не узгоджується з її поясненнями щодо виконання посадової інструкції, в якій, між іншим, зазначено, що експерт має право в межах своєї компетенції підписувати та візувати документи; вимагати від клієнтів оформлення документів відповідно до чинного законодавства; зобов`язаний дотримуватися вимог внутрішніх нормативних документів щодо процесу оформлення, видачі та формування необхідного пакету документів клієнта, які необхідні для отримання кредиту в банку.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 стверджувала, що свої обов`язки виконувала відповідно до інструкції, та при оформлені кредиту, на наданих нею документів, спочатку підпис ставив клієнт, а потім вона. З інструкцією обвинувачена ознайомлена під підпис (а.п.80-82).
Крім того, суд враховує, що на час оформлення кредитного договору ОСОБА_3 працювала експертом ПАТ «Платинум Банк», що підтверджується відповідними матеріалами кримінального провадження та не оспорюється обвинуваченою та лише вона мала доступ до чеку-листа кредитної справи «Споживчий кошик» № 1668/2314SFPRPG7 від 27.11.2011 року та кредитного договору № 1668/2314SFPRPG7 від 27.11.2011 року, оскільки сама ж дала пояснення суду під час допиту, що на робочому місці знаходилася сама.
Щодо Розрахунку банку за кредитним договором та доводів сторони захисту щодо сплати кредиту особисто ОСОБА_9 , суд відноситься критично. Так як за цим документом не можливо встановити особу, яка спачувала кошти за кредитним договором №1668/2314SFPRPG7 від 27.11.2011 року (а.п.208-209);
З наданого банком фотознімку не можливо встановити особу яка зображена на знімку. А тому даний доказ не підтверджує та не спростовує обставини, що підлягають доведенню у даному кримінальному провадженні (а.п.210).
Таким чином на підставі досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_9 не підписував документи на отримання кредиту. В свою чергу обвинувачена ОСОБА_3 будучи в силу займаної посади обізнаною із порядком оформлення грошових кредитів громадянам та переконаною в тому, що ОСОБА_9 не підписував документи на отримання кредиту, з особистих спонукань заповнила від імені ОСОБА_9 заяву/анкету позичальника № 1668/2314SFPRPG7 та Кредитний договір з обслуговування кредитної картки страхування життя, майна та (або) подовженої гарантії позичальника № 1668/2314SFPRPG7, засвідчила своїм підписом кредитний договір. Тим самим виготовила завідомо підроблені офіційні документи: заяву/анкету позичальника № 1668/2314SFPRPG7 та Кредитний договір з обслуговування кредитної картки страхування життя, майна та (або) подовженої гарантії позичальника № 1668/2314SFPRPG7. Які засвідчують факт досягнення згоди між позичальником та кредитодавцем, стосовно кредитного договору.
Тому, виходячи із вищевикладеного, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 358 КК України як складання працівником юридичної особи будь-якої форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує характер та ступень суспільної небезпечності злочину, який є злочином невеликої тяжкості,особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України не судима, хоча притягувалася до кримінальної відповідальності вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.11.2012 року за вчинення аналогічних злочинів (а.п.182-185)
Крім того при призначенні покарання, відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає наявність на утриманні обвинуваченої малолітньої дитини.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Як установлено судом, ОСОБА_3 вчинила злочин у листопаді 2011 року і її дії судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 358 КК України. Згідно зі ст. 12 КК України даний злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.
Листом Верховного Суду, від 01.02.2014 року, "Аналіз судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності" передбачено, що суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, від кримінальної відповідальності.
У тому разі, коли підозрюваний, обвинувачений, заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільняє його від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Матеріали справи не містять даних, які свідчили б про ухилення ОСОБА_3 від органів досудового розслідування і суду або про вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину.
На час розгляду справи судом, сплинув передбачений законом строк для притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 358 КК України, оскільки з дня вчинення злочину до прийняття рішення судом минуло 4 роки, 2 місяці, що перевищує встановлений ст. 49 КК України трирічний термін.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття справи щодо неї з цієї підстави, оскільки наполягає на своїй невинуватості.
За таких обставин, ОСОБА_3 не може бути звільнена від кримінальної відповідальності за нереабілітуючої обставини, оскільки хоча відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності. Проте, відповідно до ч.7 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
Згідно ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом про кримінальну відповідальність.
В силу ст. 124 КПК України, судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченої.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 368-371, ст. 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченою ч. 2 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3400 гривень.
На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_3 звільнити від покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3055 гривень, 96 копійок за проведення експертиз.
Речові докази оригінал кредитного договору № 1668/2314SFPRPG7 від 27.11.2011 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Апеляції на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд на протязі 30 діб з моменту оголошення вироку, а обвинуваченою в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_16 .