АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1702/15 Головуючий 1-ої інстанції ОСОБА_1
Справа №644/3668/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА
Іменем України
01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.07.2015р. стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, з середньо освітою, розведена, не працює перебуває у відпустці по догляду за дитиною, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима:

засуджена за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді 100(ста) годин громадських робіт з відбуванням не більш як чотири години на день.

Крім того, цим же вироком вирішені питання щодо речових доказів у порядку передбаченому ст.100 КПК України

Згідно вироку, ОСОБА_8 визнано винною у тому, що вона 09.03.2015р., о 14год. 00хв., перебуваючи за місцем свого помешкання за адресою: АДРЕСА_1 в ході конфлікту зі своєю донькою ОСОБА_9 , із-за того, що потерпіла ОСОБА_9 , не впускала до себе в кімнату співмешканця матері, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з умислом, спрямованим на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, навмисно нанесла своїй донці, декілька ударів рукою по обличчю, голові, тулубу, руках та ногах, спричинивши потерпілій легкі тілесні ушкодження.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачена, вважаючи вирок необґрунтованим, таким що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ухваленим з істотними порушеннями вимог кримінального закону, а встановлені фактичні обставини справи не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду просить його скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Заслухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченої та захисника в підтримку апеляції; думку прокурора про залишення вироку без зміни; перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку суду, фактичні обставини справи були встановленні судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів за встановленим процесуальним порядком.

Сама обвинувачена, у судовому засіданні в суді першої інстанції свою вину у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнала частково, та пояснила, що дійсно 09.03.2015р. виник конфлікт з дочкою, бо та її не слухалась, і вона вдарила її рукою в обличчя. Обвинувачена проживає з іншим чоловіком і народила дитину, а потерпіла це її донька від першого шлюбу. Крім того, з колишнім чоловіком склалися неприязні стосунки, він, на її думку, після звільнення з місць відбування покарання налаштовує проти неї дочку. Факт вживання спиртних напоїв 09.03.2015р. категорично заперечувала.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченою своєї вини, її вина у скоєному злочині підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, які були досліджені судом безпосередньо в процесі судового розгляду, а саме показаннями потерпілої ОСОБА_9 , її законного представника ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , свідчення яких відображені у вироку районного суду (т.1 а.с.120).

Так, потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні дала пояснення у присутності законного представника, батька ОСОБА_10 , та педагога школи де навчається, що мати, ОСОБА_8 , проживає з іншим чоловіком і часто вживає спиртні напої. В березні 2015р. мати, будучи в нетверезому стані, била її руками по голові, обличчю, а коли вона впала на підлогу, то мати била її ногами по тулубу. Після побиття мати не пустила її до школи, бо були синці по всьому тілу. Мати побила із-за того, що не впустила співмешканця до себе в кімнату. Зараз проживає у бабусі матері батька.

Допитаний в суді батько потерпілої ОСОБА_10 пояснив, що шлюб з ОСОБА_8 розірвано і донька ОСОБА_9 залишилася проживати з матір`ю. 09.03.2015р. йому зателефонувала дочка і повідомила, що мати її побила, дочка прохала забрати із-за страху подальшого побиття. Потерпіла йому все розповіла так, як розповіла у судовому засіданні. Він вимушений був звернутися до міліції, бо ОСОБА_8 уже не перший раз спричиняє тілесні ушкодження їх неповнолітній дочці. Було таке, що обвинувачена викинула дочку через балкон, добре, що проживають на першому поверсі. Зараз він забрав дочку і та проживає разом з бабусею, його матір`ю.

Свідок ОСОБА_11 , заступник директора школи з виховної роботи, пояснила, що потерпіла ОСОБА_9 є ученицею школи, яка старанно відноситься до навчання. Після 09.03.2015р. ОСОБА_9 до школи не приходила на протязі трьох днів. Як з`ясувалося, дівчинка була побита матір`ю і остання не пускала її до школи. Обставини спричинення тілесних ушкоджень такі ж, як розповіла суду потерпіла.

Зі свідчень інших допитаних у суді свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , випливає, що факт побиття їх онучки 09.03.2015р. ОСОБА_8 мав місце. На обличчі онучки були синці і мати її не пускала до школи із-за цього. Сама ОСОБА_8 часто вживає спиртні напої; неодноразово у такому стані била потерпілу по справі ОСОБА_9 . Було таке, що онука була вимушена вистрибнути через балкон, щоб ОСОБА_8 її не била. Свідок ОСОБА_14 , мати ОСОБА_10 , підтвердила, що зараз онука проживає у неї.

З урахуванням інших доказів, як свідчень так і тих, що містяться в матеріалах кримінального провадження та яким суд у вироку дав належну оцінку, колегія суддів приходить до висновку, що доводи обвинуваченої з приводу допущеної неповноти судового розгляду, спростовується сукупністю цих доказів.

Отже, апеляційна інстанція вважає, що фактичні обставини справи встановлені районним судом у вироку, повністю підтверджуються дослідженими у суді першої інстанції доказами.

Таким чином, оскільки ОСОБА_8 своїми діями умисно заподіяла легкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 , то суд першої інстанції вірно кваліфікував ці її дії за ч.1 ст.125 КК України.

Звідси, так як наведене спростовує доводи апелянта, а апеляційною інстанцією не встановлені підстави для скасування вироку то колегія суддів приходить до висновку про те, що вирок суду слід залишити без змін, а апеляцію без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.07.2015р. стосовно ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді