В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.09.2015 Справа №607/12455/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001358 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Багатківці Теребовлянського району Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України (в редакції від 13 травня 2014 року),

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, у квітні 2015 року ОСОБА_6 під час телефонної розмови із обвинуваченим ОСОБА_3 повідомив, що його призивають для несення військової служби в ЗСУ, запитавши під час цього в обвинуваченого про те, чи зможе останній допомогти йому у вирішенні питання щодо не проходження військової служби, оскільки у нього проблеми зі здоров`ям, проте він не впевнений, що цього буде достатньо для відстрочення від несення військової служби у ЗСУ.

В процесі вищевказаної телефонної розмови в обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за здійснення впливу на невстановлених досудовим розслідуванням лікарів лікувально-профілактичного закладу м.Тернополя, з метою прийняття ними в користь ОСОБА_7 позитивного рішення щодо встановлення діагнозу, який би обмежив придатність останнього до несення військової служби у ЗСУ.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, на наступний день по цьому, обвинувачений ОСОБА_3 під час особистої зустрічі із ОСОБА_6 , повідомив останньому про те, що завдяки своїм старим знайомствам, пов`язаних із його місцем роботи - травматологічне відділення ТМКЛШД №1, що в м.Тернополі по вул.Шпитальній, 2, де також знаходиться ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , він перебуває у хороших відносинах із лікарями лікувально-профілактичних закладів м.Тернополя та шляхом свого впливу на них через прохання, може позитивно вирішити питання щодо встановлення діагнозу, який би обмежив придатність ОСОБА_6 до несення військової служби у ЗСУ, за вчинення чого ОСОБА_6 повинен передати йому неправомірну вигоду в сумі 2000 грн.

Також тоді, обвинувачений ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_6 про те, що останньому необхідно буде пройти ВЛК у військкоматі, де при обстеженні розповідати про всі скарги на здоров`я з метою отримання направлення на проходження обстеження у лікувально-профілактичному закладі м.Терпополя, після отримання якого необхідно зв`язатися із ним, щоб разом пройти вищезазначене обстеження, під час якого обвинувачений ОСОБА_3 , завдяки хорошим знайомствам із лікарями лікувально-профілактичних закладів м.Тернополя, вирішить питання щодо встановлення діагнозу, який би обмежив придатність ОСОБА_6 до несення військової служби у ЗСУ.

Надалі, під час зустрічі, яка відбулася наступного дня поблизу Управління НБУ в Тернопільській обдаси, що в м.Тернополі по вул.Грушевського, 6, обвинувачений ОСОБА_3 у власному автомобілі марки «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_1 , одержав від ОСОБА_6 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у сумі 2000 грн. за вплив на лікарів лікувально-профілактичного закладу з метою позитивного вирішення ними питання щодо встановлення діагнозу, який би обмежив придатність ОСОБА_6 до несення військової служби у ЗСУ.

Через деякий час, ОСОБА_6 під час розмови повідомив ОСОБА_3 про те, що під час проходження ВЛК у військкоматі йому дали направлення на обстеження у комунальний заклад Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» до лікаря-ортопеда та судинного хірурга.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_3 запевнив ОСОБА_6 у тому, що перебуває у хороших відносинах із лікарями комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» та шляхом свого впливу на них через прохання може позитивно вирішити питання щодо встановлення діагнозу, який би обмежив придатність ОСОБА_6 до несення військової служби у ЗСУ.

Продовжуючи свої злочинні дії, 22 квітня 2015 року у дворі будинку по АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_3 під час зустрічі із ОСОБА_6 повідомив йому, що за вплив на лікарів комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня», останній повинен додатково передати йому неправомірну вигоду в сумі 6000 грн., оскільки такі питання так просто не вирішуються, на що ОСОБА_6 відповів, що подумає та зателефонує.

В подальшому, 21 травня 2015 року ОСОБА_6 під час телефонної розмови повідомив ОСОБА_3 про те, що працівники військкомату знову вручили йому повістку, на що останній повторно наголосив, що за вплив на лікарів комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» ОСОБА_6 повинен додатково передати йому неправомірну вигоду в сумі 6000 грн., як ним вже повідомлялося раніше.

Надалі, 27 травня 2015 року близько 11 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у власному автомобілі марки «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився навпроти кафе «Весна», що в м.Тернополі по вул.Клінічній, отримав від ОСОБА_6 попередньо обумовлений розмір додаткової неправомірної вигоди в сумі 6000 грн. за вплив на лікарів комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» з метою позитивного вирішення питання щодо встановлення ними діагнозу, який би обмежив придатність ОСОБА_6 до несення військової служби у ЗСУ.

Таким чином, у результаті своїх злочинних дій, обвинувачений ОСОБА_3 одержав від ОСОБА_8 8000 грн. неправомірної вигоди для себе за вплив на невстановлених досудовим розслідуванням лікарів комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» з метою позитивного вирішення питання щодо встановлення ними діагнозу, який би обмежив придатність ОСОБА_6 до несення військової служби у ЗСУ.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України (в редакції від 13 травня 2014 року) визнав повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він у квітні 2015 року при телефонній розмові з ОСОБА_6 , почув від останнього, що його призивають для несення військової служби в ЗСУ, після чого ОСОБА_6 запитав в нього, обвинуваченого про те, чи зможе він допомогти йому у вирішенні питання щодо не проходження військової служби, оскільки у нього проблеми зі здоров`ям, проте ОСОБА_6 не впевнений, що цього буде достатньо для відстрочення від несення військової служби у ЗСУ. В процесі вищевказаної телефонної розмови в нього, обвинуваченого ОСОБА_3 , виник умисел одержати від ОСОБА_6 грошові кошти для себе за те, що він, обвинувачений, шляхом прохання вплине на лікарів лікувально-профілактичного закладу м.Тернополя, з метою прийняття ними в користь ОСОБА_7 позитивного рішення щодо встановлення діагнозу, який би обмежив придатність останнього до несення військової служби у ЗСУ. На наступний день по цьому, він, обвинувачений ОСОБА_3 , під час особистої зустрічі із ОСОБА_6 , повідомив останньому про те, що завдяки своїм старим знайомствам, пов`язаних із його місцем роботи - травматологічне відділення ТМКЛШД №1, що в м.Тернополі по вул.Шпитальній, 2, де також знаходиться ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , він, ОСОБА_3 , перебуває у хороших відносинах із лікарями лікувально-профілактичних закладів м.Тернополя та шляхом свого впливу на них через прохання, може позитивно вирішити питання щодо встановлення діагнозу, який би обмежив придатність ОСОБА_6 до несення військової служби у ЗСУ, за вчинення чого ОСОБА_6 повинен передати йому, обвинуваченому, грошові кошти в сумі 2000 грн., при цьому доповнивши, що ОСОБА_6 необхідно буде пройти ВЛК у військкоматі, де при обстеженні розповідати про всі скарги на здоров`я з метою отримання направлення на проходження обстеження у лікувально-профілактичному закладі м.Терпополя, після отримання якого необхідно зв`язатися із ним, обвинуваченим, щоб разом пройти вищезазначене обстеження, під час якого він, обвинувачений ОСОБА_3 , завдяки хорошим знайомствам із лікарями лікувально-профілактичних закладів м.Тернополя, вирішить питання щодо встановлення діагнозу, який би обмежив придатність ОСОБА_6 до несення військової служби у ЗСУ. Надалі, під час зустрічі, яка відбулася наступного дня поблизу Управління НБУ в Тернопільській області, що в м.Тернополі по вул.Грушевського, 6, він, обвинувачений ОСОБА_3 , у власному автомобілі марки «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_1 , одержав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 2000 грн. за вплив на лікарів лікувально-профілактичного закладу з метою позитивного вирішення ними питання щодо встановлення діагнозу, який би обмежив придатність ОСОБА_6 до несення військової служби у ЗСУ. Через деякий час після цього, ОСОБА_6 під час розмови повідомив йому, ОСОБА_3 , про те, що під час проходження ВЛК у військкоматі йому дали направлення на обстеження у комунальний заклад Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» до лікаря-ортопеда та судинного хірурга, на що він, обвинувачений, запевнив ОСОБА_6 у тому, що перебуває у хороших відносинах із лікарями даного лікувального закладу та шляхом свого впливу на них через прохання може позитивно вирішити питання щодо встановлення діагнозу, який би обмежив придатність ОСОБА_6 до несення військової служби у ЗСУ. Під час наступної зустрічі із ОСОБА_6 22 квітня 2015 року у дворі будинку по АДРЕСА_2 він, обвинувачений ОСОБА_3 повідомив йому про те, що за прохання ним лікарів комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» про встановлення ОСОБА_6 діагнозу, який би обмежив його придатність до несення військової служби у ЗСУ, останній повинен йому надати грошові кошти в сумі 6000 грн., оскільки такі питання так просто не вирішуються, про що повторно повідомив ОСОБА_6 під час телефонної розмови 21 травня 2015 року, після того як ОСОБА_6 сказав йому, обвинуваченому, про те, що працівники військкомату знову вручили йому повістку. Надалі, а саме 27 травня 2015 року близько 11 год. 30 хв. він, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у власному автомобілі марки «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_1 поблизу кафе «Весна», що в м.Тернополі по вул.Клінічній, отримав від ОСОБА_6 попередньо обумовлений розмір грошових коштів у сумі 6000 грн. за здійснення ним, обвинуваченим, впливу через прохання на лікарів комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» з метою позитивного вирішення питання щодо встановлення ними діагнозу, який би обмежив придатність ОСОБА_6 до несення військової служби у ЗСУ. Про вчинене він, обвинувачений, на даний час сильно шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України (в редакції від 13 травня 2014 року), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.369-2 КК України (в редакції від 13 травня 2014 року) як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття позитивного рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винуватого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його позитивну характеристику за місцем проживання, пенсійний вік, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи наведене, а також відсутність обтяжуючих покарання ОСОБА_3 обставин, об`єктивні обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу із спеціальною конфіскацією, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання обвинуваченого є можливими без його ізоляції від суспільства.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз, а саме: комп`ютерно-технічної №1.3-177/15 від 11 червня 2015 року, вартістю 307, 2 грн., технічної експертизи документів №1.1-258/15 від 10 червня 2015 року, вартістю 307, 2 грн., спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв №2-379/15 від 11 червня 2015 року, вартістю 491, 04 грн., які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави з відповідними призначеннями платежів.

При цьому, речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-грошові купюри: номіналом 500 грн. (ГК 4544121, ЗД 6754309, ВИ 1082612, ВЖ 6322636, ЗГ 33132, ВД 2748845, ЛВ 0802543, ВЗ 1138326), номіналом 200 грн. (ЗЕ 1418996, ЕЯ 4567694, AB 7676677, ЄЮ 3503482, ЕЖ 9831592, ВБ 4553324, MB 7706603, АБ 5665755, ЄЗ 3779098, КБ 3398512), які здані на зберігання в ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно повернути УДСБЕЗ УМВСУ в Тернопільській області;

-марлеві тампони зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_3 , зразок марлевого тампону, зразок спецпрепарату «Промінь-1», за допомогою якого зроблені помітки на вказаних банкнотах, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ТМВ УМВСУ в Тернопільській області слід знищити;

-мобільний телефон марки «Nokia», модель 1280, ІМЕІ НОМЕР_2 , сім-карту «Київстар», абонентський номер НОМЕР_3 , що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ТМВ УМВСУ в Тернопільській області необхідно повернути ОСОБА_3 ;

-аркуш паперу, на якому зазначені анкетні дані ОСОБА_6 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження слід зберігати там же.

Крім цього, необхідно скасувати накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2015 року арешт на вищевказані грошові кошти та майно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України (в редакції від 13 травня 2014 року) та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 13 940 грн. штрафу в доход держави зі спеціальною конфіскацією грошових коштів в сумі 2 000 грн. у власність держави.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, а саме: комп`ютерно-технічної №1.3-177/15 від 11 червня 2015 року, вартістю 307, 2 грн., технічної експертизи документів №1.1-258/15 від 10 червня 2015 року, вартістю 307, 2 грн., спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв №2-379/15 від 11 червня 2015 року, вартістю 491, 04 грн., в користь держави з відповідними призначеннями платежів.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-грошові купюри: номіналом 500 грн. (ГК 4544121, ЗД 6754309, ВИ 1082612, ВЖ 6322636, ЗГ 33132, ВД 2748845, ЛВ 0802543, ВЗ 1138326), номіналом 200 грн. (ЗЕ 1418996, ЕЯ 4567694, AB 7676677, ЄЮ 3503482, ЕЖ 9831592, ВБ 4553324, MB 7706603, АБ 5665755, ЄЗ 3779098, КБ 3398512), які здані на зберігання в ПАТ КБ «ПриватБанк» - повернути УДСБЕЗ УМВСУ в Тернопільській області;

-марлеві тампони зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_3 , зразок марлевого тампону, зразок спецпрепарату «Промінь-1», за допомогою якого зроблені помітки на вказаних банкнотах, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ТМВ УМВСУ в Тернопільській області знищити;

-мобільний телефон марки «Nokia», модель 1280, ІМЕІ НОМЕР_2 , сім-карту «Київстар», абонентський номер НОМЕР_3 , що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ТМВ УМВСУ в Тернопільській області повернути ОСОБА_3 ;

-аркуш паперу, на якому зазначені анкетні дані ОСОБА_6 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати там же.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2015 року арешт на вищевказані грошові кошти та майно.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді

Головуючий ОСОБА_1