Справа № 635/3342/15-к
Провадження № 1-кп/635/523/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005106 від 16 грудня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

суд визнає доведеним, що ОСОБА_6 27 листопада 2014 року близько 16.00, керував технічно справним мотоциклом «Viper Active ZS110» без державного реєстраційного номеру та не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «А», та рухався у світлий час доби ґрунтовою дорогою вулиці Червоноармійської у напрямку від вулиці Л. Українки до вулиці Горького у м. Мерефа Харківського району Харківської області, після чого ОСОБА_6 зманеврував праворуч та виїхав на пішохідну доріжку, по якій рухався зі швидкістю 50 км/год у тому ж напрямку. Побачивши попереду пішохода ОСОБА_4 , 1955 року народження, який йшов у попутному напрямку по вказаному тротуару, зменшив швидкість руху керованого ним мотоциклу до 30 км/год, подавши звуковий сигнал пішоходу. Продовжуючи рух по пішохідній доріжці по вулиці Червоноармійській, ОСОБА_6 не впорався з керуванням мотоциклу, у зв`язку з чим навпроти будинку № 6 по вул. Червоноармійській у м. Мерефа під час руху з необережності зачепив своїми правими ліктем та плечем за ліве плече та спину позаду зліва пішохода ОСОБА_4 , який йшов по зазначеному тротуару попереду вказаного мотоцикла у попутному з ним напрямку, внаслідок чого пішохід ОСОБА_4 впав вперед за напрямком свого руху та вдарився головою об поверхню тротуару, яка в місці падіння забетонована та з неї виступали вбетоновані щебінь і каміння, отримавши тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку, втиснутого уламкового перелому лобної кістки справа з переходом на верхню стінку орбіти та основу черепа, садну в області спинки носа, в області лоба справа, синця в правій періорбітальній області.

Під час цих подій ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п. п. 1.5., 2.1. а), б), г), 10.1., 12.1. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 1.5. "Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, заподіювати матеріальний збиток";

- п. 2.1. "Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

- а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії";

- б) реєстраційний документ на транспортний засіб ...;

- г) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

- п. 10.1. "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху";

- п. 12.1. "Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним";

ці порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_6 знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією та наслідками вказаної дорожньо-транспортної події і полягають в тому, що ОСОБА_6 , керуючи технічно справним мотоциклом «Viper Active ZS110», проявив необачність, зманеврувавши праворуч та виїхавши з проїжджої частини на пішохідну доріжку, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху керованого ним мотоциклу, внаслідок чого не впорався з керуванням зазначеного транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненому злочині, щиро покаявся, не оспорював фактичні обставини справі і докази, та пояснив, що вимушений був рухатись по пішохідній доріжці, оскільки на зустріч по вулиці рухався автомобіль по проїжджій частині, ширина якої не дозволяла безпечно розминутися. Побачивши пішохода знизив швидкість руху, подав звуковий сигнал і вважав, що цього буде достатньо для безпечного об`їзду пішохода. Обвинувачений також пояснив, що намагався матеріально допомагати потерпілому, який негативно до цього ставиться і не бажає отримувати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні судом досліджені докази в повному обсязі в зв`язку з тим, що потерпілий наполягав на цьому і суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого повністю підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- допитана у судовому засіданні в якості свідка мати обвинуваченого ОСОБА_7 підтвердила події злочину, пояснивши що в момент наїзду на пішохода вона перебувала на пасажирському сидінні мотоциклу, яким керував її син і підтвердила показання обвинуваченого в тій частині, що причиною виїзду на пішохідну доріжку стали об`єктивні обставини, пов`язані із тим, що проїжджа частина дороги на цій вулиці дуже вузька і на зустріч їхав автомобіль, з яким не було можливості розминутися;

- при проведенні огляду місця події злочину встановлено безпосереднє місце наїзду на потерпілого, що розташоване біля будинку АДРЕСА_3 на ґрунтовій частині вулиці, що розташована між парканом будинку і узбіччям дороги. Проведено також і необхідні вимірювання, в результаті яких встановлено, що ширина проїжджої частини вулиці становить 3,5 метри, при цьому дорога має додатково узбіччя шириною по 2 метри з кожної сторони, а пішохідна частина вулиці, що розташована між узбіччям і парканом має всього 1, 2 метра та 0,5 метра відкритого ґрунту біля паркану, що підтверджено протоколом огляду місця події злочину, схемою та фототаблицями до протоколу (а.с 6-9);

- 27 березня 2015 року проведено слідчий експеримент за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_7 за участі спеціаліста, в ході якого за показаннями потерпілого з одного боку і за показаннями свідка та обвинуваченого з іншого боку складені схеми дорожньо-транспортної події, на яких позначено напрямок руху учасників події, визначено місце наїзду на пішохода та траєкторія руху мотоцикла, що підтверджено копією протоколу слідчої дії і схемами до нього (а.с. 72-78);

- судовою автотехнічною експертизою, проведеною на підставі показань учасників події злочину, фактичних даних, отриманих при проведенні огляду місця події та слідчого експерименту встановлено, що в даній дорожній обстановці обвинувачений повинен був діяти відповідно до вимоги пунктів 10.1 і 12.1 Правил дорожнього руху України, виконання яких забезпечувало для нього технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, об`єктивних перешкод технічного характеру для цього не існувало і порушення зазначених правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку із виникненням події, що підтверджено висновком експерта № 274/15 від 14.04.2015 року (а.с. 83-86);

- факт спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень підтверджено висновком експерта № 423-ОКБ/14 від 16 січня 2015 року (а.с. 33-35);

- згідно висновку судової експертизи № 14255 від 24.12.2014 року мотоцикл «Viper Active ZS110» має 1-циліндровий 4-тактний карбюраторний двигун з робочим об`ємом 110 куб. см., але згідно довідки УДАІ ГУМВС України в Харківській області від 31.03.2015 року № 93/4255 цей транспортний засіб на автоматизованому обліку не перебуває (а.с. 24-25, 93);

- той факт, що обвинувачений не має права керування ніякими транспортними засобами підтверджено довідкою УДАІ ГУМВС України в Харківській області від 14.04.2015 року № 52/3329 (а.с. 91).

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 оспорював пред`явлене обвинувачення в частині необережності вчинення злочину і вважав, що обвинувачений навмисно здійснив наїзд на потерпілого на замовлення інших осіб. Потерпілий також вважає, що в момент наїзду на нього обвинувачений і свідок намагались втекти від переслідування, а після події не надавали йому ніякої допомоги і намагались перешкодити розслідуванню, погрожуючи розправою. При цьому потерпілий пояснив, що не бачив як рухався обвинувачений на мотоциклі, оскільки був повернутий спиною і отримав удар ззаду, після чого втратив свідомість та довго лікувався від отриманих травм.

Аналізуючи наведені докази у їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі, твердження обвинуваченого і свідка про те, що по іншому не мали можливості розминутися із автомобілем, що їхав їм на зустріч суд вважає надуманими, оскільки 3,5 мерти дороги і 2,0 метра узбіччя є достатніми для того, щоб легковий автомобіль та мотоцикл роз`їхались у зустрічних напрямках з додержанням правил безпеки керування транспортними засобами, що свідчить про відсутність у обвинуваченого навичок і знань, які дозволяють безпечно керувати мотоциклом. Про це свідчать і його дії, направлені на об`їзд пішохода ззаду на великій для цього швидкості у місці, що суттєво обмежувало безпечний рух без передбачення того, що пішохід, який не бачить транспортний засіб може неадекватно відреагувати на його раптового наближення.

Суд також вважає, що твердження потерпілого про навмисне заподіяння йому тілесних ушкоджень шляхом свідомого наїзду на замовлення інших осіб не має під собою ніякого підґрунтя і матеріали справи не містять жодного доказу, що може підтверджувати мотиви таких дій.

Таким чином суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 , правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Суд також враховує, що злочин вчинено за обставин, що мають високу суспільну небезпеку, пов`язаних із керуванням незареєстрованим транспортним засобом особою, що не має права керування ніякими транспортними засобами, на частині вулиці, відведеній для руху пішоходів поза межами проїжджої частини, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Суд враховує і особу обвинуваченого, який судимості не має, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не має постійного місця роботи, не навчається, не одружений і не має стійких соціальних зв`язків, які б сприяли забезпеченню належної поведінки обвинуваченого у майбутньому.

Враховуючи у сукупності обставини справи та особу обвинуваченого, думку потерпілого, для досягнення мети покарання, що являє собою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, враховуючи, що перебуваючи на свободі обвинувачений об`єктивно буде мати можливість продовжувати керувати транспортним засобом не маючи на це необхідних навичок і прав, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України без застосування додаткової міри покарання, при цьому суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання і вважає, що без ізоляції обвинуваченого від суспільства не буде досягнута мета покарання і це не забезпечить запобіганню вчинення інших аналогічних злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Обвинувачений в місті постійного проживання на території Харківської області не пов`язаний ніякими чинниками, які б утримували його від спроб уникнути покарання, а тому суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений буде ухилятися від виконання вироку суду та переховуватись з метою уникнення покарання, що дає суду обґрунтовані підстави вважати необхідним обрати обвинуваченому єдиний, можливий і достатній запобіжний захід, що не дасть можливості переховуватись від відбування покарання у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в загальній сумі 1720 гривень 56 коп.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

До набрання вироком законної сили обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_6 під варту негайно в залі суду, а в разі відсутності обвинуваченого при проголошенні вироку негайно з часу його затримання. Виконання цієї частини вироку щодо негайного затримання та тримання під вартою ОСОБА_6 покласти на Харківський відділ поліції Головного управління Національної поліції Харківської області.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1720 (одну тисячу сімсот двадцять) гривень 56 коп.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а обвинуваченим, що тримається під вартою в такому самому порядку і в той саме строк з моменту вручення йому копії вироку суду.

Копія вироку вручається негайно обвинуваченому та учасникам судового розгляду, присутнім при його проголошенні, іншим учасником судового розгляду копія вироку направляється поштою не пізніше наступного для з моменту його проголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1