Справа180/711/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2015 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Марганець кримінальне провадження №0001152 від 16 грудня 2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку 2010 року народження, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_8 у невстановлені слідством дату, час, спосіб, без передбаченого законом дозволу придбав карабін марки «Форт-201», серія НОМЕР_1 , після чого 15 грудня 2014 року, незаконно, зберігаючи при собі, перевіз карабін з м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області до квартири АДРЕСА_2 , де 16 грудня 2014 року карабін марки «Форт-201» був виявлений та вилучений співробітниками Марганецького МВ ГУМВС України в Дніпроперовській області.

Обвинувачений ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні вину не визнав, суду показав, що він мешкає в м.Дніпродзержинськ, є членом організації «Правий сектор», командир ОСОБА_9 дав вказівку 15 грудня 2014 року о 9 год. зявитись в м.Дніпропетровськ. Приїхавши в домовлене місце в м.Дніпропетровську до нього підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_10 , позивний « ОСОБА_11 », з ним сіло до автомобілю ще 5 чоловік, в с.Новий Світ зустріли автомобіль та було наказано рухатись за ним. Заїхавши в м.Марганець їх зустрів автомобіль чорного кольору, під`їхали до будинку. В квартиру заходив останнім, бо закривав дверцята в автомобілі, двері квартири були відкриті, зразу зайшов до вбиральні. Як і хто наносив удари ОСОБА_12 не бачив. Пройшов до кімнати та дивився новини. Потім запросили поїсти, випив коньяк та задрімав, а коли проснувся, то був у наручниках. На кухні стояв карабін, подивився та поставив його на місце. Зброї у нього не було. Гроші видали на придбання бензину, більше 2000 гривень купюрами по 100 гривень. Куртка, в якій знайшли гроші, висіла в коридорі. Щодо викрадення автомобіля пояснити нічого не може.

Будучи допитаним в ході судового слідства потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 15 грудня 2014 року близько 19 год. йому зателефонув раніше знайомий ОСОБА_13 та спитався зайти. Через декілька хвилин почув дзвінок в двері, коли відчинив , то зайшло близько 7 чоловік. ОСОБА_13 наніс йому близько 7 ударів. ОСОБА_13 та чоловік в окулярах на прізвисько « ОСОБА_14 » почали вимагати гроші в сумі 30 тис. гривень. Знайшли ключі від машини, забрали їх та повідомили, що спалять автомобіль якщо він не знайде гроші. Всі вийшли з квартири та він почув гул свого автомобіля. Повернулося чотири чоловіка, в тому числі й ОСОБА_15 . У ОСОБА_16 була зброя, схожа на автомат Калашнікова, якою він не погрожував, а тільки весь час ходив з нею. Чоловік на прізвисько « ОСОБА_14 » завдавав удари, двоє молодих чоловіків показували ніж, травматичний пістолет та забрали два мобільних телефони. Знайшли в шафі близько 7200 гривень, які забрав ОСОБА_13 та поїхав, через певний час ОСОБА_13 привіз частину грошей та передав комусь з хлопців. На вимогу ОСОБА_17 він зателефонував знайомому ОСОБА_18 , який після дзвінка приїхав та йому повідомили, щоб він знайшов гроші. Ще 1000 гривень він передав « ОСОБА_17 » на придбання бензину. ОСОБА_19 гроші не вимагав, автомобіль не викрадав, ударів не завдавав, зброєю не погрожував. Гроші за повернення автомобіля вимагав ОСОБА_14 та двоє молодих чоловіків, які погрожували та діставали ніж. Коли чоловіки почали пиячити, він написав СМС повідомлення дружині та вона викликала міліцію. Працівники міліції вилучили патрони, ножі, зброю, гроші. ОСОБА_19 був задіяний менше всіх, претензій ні матеріального, ні морального характеру до нього не має.

В подальшому доповнив пояснення та вважає, що діяння ОСОБА_16 повинно бути кваліфіковано за ч.3 ст.187 КК України розбійний напад з проникненням до житла, вчинений за попередньою змовою, групою осіб, а за ч.2 ст.289 КК України з кваліфікуючою ознакою групою осіб.

Суд вважає, що вина ОСОБА_8 в обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами:

- показами свідка ОСОБА_20 , який суду показав, що працює водієм в Марганецькому МВ ГУМВС України, вніч з 15 на 16 грудня 2014 року, близько 00 год. отримали повідомлення, що по АДРЕСА_3 знаходяться особи, один з них озброєний. Через 3-4 хвилини група була за адресою потерпілого, двері відчинив ОСОБА_6 та повідомив, що в квартирі знаходиться п`ять осіб, один - пиячить, четверо - спить. Коли він та оперуповноважений зайшли до кімнати, там спав ОСОБА_8 та ще один чоловік, на руці в ОСОБА_16 був намотаний ремінь від автомата. Всіх затримали, автомат вилучили у ОСОБА_16

- протоколом огляду місця події від 16 грудня 2014 року з фототаблицями, відповідно до якого в квартирі АДРЕСА_2 виявлено та вилучено, в тому числі автомат Форт-201, 1962 року випуску, серії НОМЕР_1 , в магазині автомату виявлено 17 патронів різноманітного маркування (т.1 ар.к.п. 44-53)

- висновком балістичної експертизи № 32/07-433 від 17 грудня 2014 року відповідно до якого предмет, вилучений у ОСОБА_8 16 грудня 2014 року являється нарізною вогнепальною зброєю нарізним карабіном «Форт-201», калібру 7,62 мм (7,62 х 39 мм) серії НОМЕР_1 , виробництва України у мисливському виконанні, в конструкцію якого внесені зміни демонтований запобіжний пристрій, який перешкоджає проведенню стрільби при складеному прикладі. Внаслідок демонтажу запобіжного пристрою, з карабіну стало можливим здійснення пострілів зі складеним прикладом. Карабін до стрільби придатний. (т.1 ар.к.п. 101-107)

- речовими доказами карабін Форт 201, серії НОМЕР_1 (т.1 ар.к.п.145-146)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 грудня 2014 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 вказав на фото ОСОБА_16 , як на особу яка перебувала в його квартирі 15 грудня 2014 року із зброєю в руках (т. 1 ар.к.п.158-160)

- листом Управління громадської безпеки Головного управління МВС України в Запорізькій області № 8/3-В-4905 від 3 лютого 2015 року, відповідно до якого мисливський нарізний карабін Форт 201, калібру 7,62 мм. НОМЕР_1 перебуває на обліку дозвільної системи УГБ ГУМВС України в Запорізькій області. Дозвіл № 4905 на право зберігання та носіння вказаної зброї видано ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в АДРЕСА_4 , терміном до 21.05.2017 року. (т.1 ар.к.п.233)

Аналізуючи зібрані докази, які доповнюють один одного, суд вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України , доведена та підтверджена сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.1 ст. 263 КК України незаконне поводження зі зброєю, а саме носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення, яке підтримує потерпілий ОСОБА_6 , у тому, що він скоїв розбійний напад на ОСОБА_6 та незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_6 , повторно, за наступних обставин:

15 грудня 2014 року приблизно о 19 год.30 хв. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 знаходилися в квартирі АДРЕСА_2 , де між ними виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на здійснення нападу на ОСОБА_6 з метою заволодіння майном останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 15 грудня 2014 року о приблизно 19 год.30 хв., знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , тримаючи в руках карабін марки «Форт-201» серії НОМЕР_1 , відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 5000 гривень, які належать ОСОБА_6 та які він знайшов у квартирі потерпілого, при цьому з метою подолання будь-якого опору зі сторони ОСОБА_6 , погрожував останньому застосуванням вказаного карабіну.

16 грудня 2014 року ОСОБА_8 знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_22 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 16.12.2014 року приблизно о 00 год.10 хв. знайшов у квартирі АДРЕСА_2 ключі від автомобілю «Мазда 6», що належить ОСОБА_22 , та забравши які, вийшов у двір будинку АДРЕСА_3 , де знаходився вказаний автомобіль. Там ключами відкрив двері зазначеного автомобіля, завів його двигун, після чого , управляючи даним автомобілем , став пересуватися на ньому та доїхавши до дитячого табору «Мрія», що розташований поруч з дамбою № 4 Каховського водосховища, діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів, незаконно заволодів автомобілем «Мазда 6», державний номер НОМЕР_2 , який залишив біля вказаного дитячого табору, спричинивши тим самим матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 204688 гривень.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано по ч.1 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

В ході судового розгляду кримінального провадження прокурор, відповідно до ст..338 КПК України, зменшив обсяг обвинувачення та відмовився від підтримання державного обвинувачення в суді в частині обвинувачення за ч.1 ст.187 , ч.2 ст.289 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 скористався своїм правом самостійно підтримувати обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі.

Відповідно до вимог ст.. 338 КПК України, у разі зменшення обсягу обвинувачення, потерпілий має право підтримати обвинувачення в суді в раніше пред`явленому обсязі. Незважаючи на те, що у разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення, потерпілий користується правами сторони обвинувачення, закон не надає йому можливості змінювати обвинувачення під час судового розгляду кримінального провадження, так саме як і висувати додаткове обвинувачення. У зв`язку з викладеним, суд розглядає кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 в межах пред`явленого органом досудового слідства обвинувачення.

В судовому засіданні потерпілий та його представник спиралися лише на докази, зібранні на досудовому слідстві та дослідженні в суді, та вважали , що вони однозначно, в повній мірі підтверджують вину ОСОБА_8 .

Однак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 та ч.2 ст.289 КК України в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведена і він підлягає виправданню в зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінальних правопорушень.

Так, свідок ОСОБА_23 , суду показала, що з потерпілим проживала однією сім`єю деякий час, 15 грудня 2014 року знаходилась у себе вдома та отримала СМС повідомлення від ОСОБА_24 з проханням про допомогу, бо він заручник. Після чого вона зателефонувала ОСОБА_18 та він повідомив, що дійсно викрали автомобіль та побили ОСОБА_25 . Вона викликала міліцію. В квартиру зайшла після працівників міліції, всі лежали на підлозі обличчям вниз, ОСОБА_16 не бачила. Зброї спочатку не бачила, потім все було викладено на диван. Хто викрадав автомобіль чи забирав гроші їй невідомо.

Свідок ОСОБА_26 , суду показав, що близько 19-20 год. 15 грудня 2014 року до нього зателефонував ОСОБА_24 та попрохав знайти гроші, повідомив , що у нього проблеми та потрібно 7 тис. доларів чи євро. Коли він приїхав до ОСОБА_27 , то його заштовхали до квартири , де знаходилось близько 5 чоловік, ОСОБА_24 лежав з розбитим обличчям. ОСОБА_16 він в квартирі не бачив. Чоловіки повідомили, що ОСОБА_24 їм винен 30 тис.гривень та якщо він бажає допомогти, то повинен знайти гроші. В сумочці лежав пістолет та ніж. Автомата ні в кого в руках не бачив. Автомобіля ОСОБА_24 біля будинку не бачив.

На підтвердження вини обвинуваченого стороною обвинувачення надано докази:

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_6 від 25.12.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_24 впізнав на фотографії ОСОБА_16 та пояснив, що цей чоловік перебував в його квартирі 15.12.2014 року із зброєю та заволодів його грошовими коштами в сумі 5000 гривень (т.1 арк. к.п.158-160),

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_28 , відповідно до якого свідок ОСОБА_28 нікого з осіб на фотографіях не впізнав, як осіб, які перебували в квартирі ОСОБА_24 15.12.2014 року. При цьому на фотографії за № 1 ОСОБА_8 (т.1 арк. к.п.179-181),

Протокол слідчого експерименту з свідком ОСОБА_29 , згідно якому ОСОБА_26 показав, що близько 20 год. 15.12.14 року йому зателефонував ОСОБА_24 та повідомив, що йому необхідні гроші. Через 20 хв. він приїхав до ОСОБА_24 , двері відчинив невідомий чоловік та вштовхнув його до квартири. В квартирі було близько чотирьох осіб, ОСОБА_24 сидів із закривавленим обличчя на дивані. В одного із чоловіків у сумочці був пістолет, чоловік в окулярах держав ніж. Йому повідомили, щоб допомогти ОСОБА_12 необхідно знайти 30 тис.гривень. Автомобіля ОСОБА_27 під під`їздом не було. (т.1 арк. к.п.187-189),

Протокол слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 від 16 лютого 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_6 повідомив, що 15 грудня 2014 року близько 19-30 год. знаходився вдома, йому зателефонував ОСОБА_13 та попросився прийти, через декілька хвилин він почув стук у двері та відчинив. Зайшов ОСОБА_13 та ще 7 осіб та сказав, що вони переночують у нього, на що ОСОБА_24 відмовив. Після чого ОСОБА_13 наніс йому кулаками обох рук не менше чотирьох ударів в область обличчя та він впав. ОСОБА_13 наніс ще не менше 2 ударів ногами по тулубу. Любера ОСОБА_30 із дружиною ОСОБА_31 зайшли до спальні, в якій раніше проживали та почали збирати речі. Один із чоловіків на імя ОСОБА_32 був з вогнепальною зброєю в руках. ОСОБА_13 вийшовши із кімнати почав вимагати гроші в сумі 5000 доларів США. Невідомі почали вимагати ключі від автомобіля, чоловік на імя ОСОБА_33 знайшов ключі на столі та всім показав та забрав собі і носив із собою. Потерпілий пішов до залу, де відкрив шафу та показав, де знаходяться гроші в сумі 6000-7000 гривень, купюрами по 100 гривень. Хто забрав кошти він не бачив. Його привели до їдальні, посадили на диван , біля нього сіло два чоловіка один з ножем, інший з пістолетом. Перед ними став чоловік на прізвисько ОСОБА_14 та почав вимагати гроші, наніс декілька ударів долонею по потилиці. Він погодився знайти кошти та зателефонував знайомому ОСОБА_18 , який приїхав через 15 хвилин. Любери ОСОБА_30 та ОСОБА_34 забрали свої речі та пішли. Невідомі забрали ключі від автомобіля та пішли з квартири. На вулиці почув як завівся його автомобіль та автомобіль поїхав. Через дві хвилини повернулося четверо чоловік. Через деякий час прийшло ще двоє чоловік, а потім прийшов чоловік на імя ОСОБА_35 . Всі почали розпивати спиртні напої, а коли всі заснули, то він написав СМС повідомлення своїй знайомій. Через 20 хв. приїхали працівники міліції та всіх затримали (т.1 арк. к.п.190-192),

Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16 грудня 2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 , прийнято заяву про розбій вчинений близько 19 год.30 хв. 15 грудня 2014 року в квартирі АДРЕСА_2 невідомою особою, яка погрожуючи зброєю заволоділа коштами в сумі 5000 гривень (т.1 арк. к.п.42)

Протокол огляду місця події квартири АДРЕСА_2 від 16.12.2014 року відповідно до якого в зазначеній квартирі виявлено та вилучено, в тому числі: автомат Форт 201 з 17 патронами, ніж, мобільні телефони Самсунг Дуос, Нокіа та НТС, сліди пальців рук (т.1 ар.к.п. 44-53) ,

Протокол огляду предметів грошових коштів в сумі 5200 гривень, виданих ОСОБА_8 , від 16 грудня 2014 року , відповідно до якого ОСОБА_8 добровільно видав наявні у нього грошові кошти в сумі 5300 гривень, купюрами: одна номіналом 200 гривень, 51 по 100 гривень та зазначені номери купюр (т.1 ар.к.п. 61- 78),

Протокол огляду автомобіля Мазда 6, р.н. НОМЕР_2 від 16 грудня 2014 року відповідно до якого під час огляду виявленні та вилучені, в тому числі сліди пальців (т.1 ар.к.п. 80-83),

Протокол огляду мобільного телефону Леново S820, який належить ОСОБА_23 від 17 грудня 2014 року відповідно до якого на мобільний телефон, який належить ОСОБА_36 о 23-55 год. 15.12.2014 року надійшло повідомлення від абонента « ОСОБА_37 » з текстом «помоги я заложник стас машину забр их! 0 ч оруж» (т.1 ар.к.п. 45-48),

Протокол огляду мобільних телефонів Нокіа С1, Самсунг Дуос, НТС від 24.12.2014 року, в якому зазначені вхідні дзвінки та СМС повідомлення отриманні на зазначенні мобільні телефони (т.1 ар.к.п. 89-98),

Висновок експертизи № 31/02-10 від 21 січня 2015 року відповідно до якого ножі, вилученні в процесі огляду місця події в квартирі АДРЕСА_2 не являються холодною зброєю та відносяться до господарчо-побутових ножів (т.1 ар.к.п. 111-114),

Висновок дактилоскопічної експертизи № 31/01-79 від 26.12.2014 року, відповідно до якого сліди пальців руки, відкопійовані в процесі огляду автомобіля Мазда 6 , д.н. НОМЕР_2 залишені не ОСОБА_8 , а іншою особою (т.1 ар.к.п.118-124),

Висновок дактилоскопічної експертизи № 31/01-78 від 25.12.2014 року, відповідно до якого сліди пальців руки, відкопійовані в процесі огляду квартири АДРЕСА_2 , залишені не ОСОБА_8 , а іншою особою (т.1 ар.к.п.128-134),

Висновок СМЕ потерпілого ОСОБА_6 № 46-е від 19.02.2015 року , відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені легкі тілесні ушкодження , що мають незначні скороминучі наслідки у вигляді набряку м`яких тканин і синця на його тлі в лобній області праворуч, садна на червоній каймі верхньої губи, забитих поверхневих ран на слизовій оболонці верхньої і нижньої губ. Ушкодження утворилися від ударної дії тупого твердого предмету або при ударах об такий, давність утворення може відповідати подіям 15 грудня 2014 року (т.1 ар.к.п.141),

Висновок СМЕ потерпілого ОСОБА_6 № 47-е-д від 19.02.2015 року відповідно до якого утворення виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 можливе за обставин, вказаних ним при проведенні слідчого експерименту , а саме нанесенні не менш ніж 2 ударів кулаками рук в обличчя (т.1 ар.к.п.144),

Звіт про визначення ринкової вартості автомобіля ФОП ОСОБА_38 , відповідно до якого вартість автомобіля Мазда 6, р.н. НОМЕР_2 станом на 16.12.2014 року складає 204688 гривень. (т.1. ар.к.п.235-250)

Суд, оцінивши наявні у справі докази в порядку ст. 323 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості та керуючись законом, в їх сукупності, вважає, що пред`явлене обвинувачення за ч.1 ст.187, ч.2 ст.289 КК України не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду з огляду на наступне.

Під час судового розгляду кримінального провадження, суд враховує основні засади кримінального судочинства.

Так, ст. 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та аналогічної позиції держави, закріпленої у ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Так, у справі «Барбера, Мессегуе та Джабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Відповідно до ст. 368 КПК України суд при ухваленні вироку повинен вирішити питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи містить це діяння склад кримінального правопорушення, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно зі ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Обвинуваченому ОСОБА_8 інкримінується умисний злочин : незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Аналіз змісту диспозиції ч.1,2 ст..289 КК України дає підстави для однозначного висновку про те, що заволодіння це противоправне вилучення транспортного засобу із чужого володіння всупереч волі власника і встановлення тим самим тимчасового чи постійного розпорядження вилученим видом транспорту для задоволення своїх особистих потреб.

Суду не надано доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_19 заволодів автомобілем потерпілого та розпоряджався вилученим транспортним засобом.

ОСОБА_8 ставиться у вину скоєння злочину заволодіння автомобілем Мазда 6 , який належить ОСОБА_6 16.12.2014 року приблизно о 00 год.10 хв. - знайшов ключі, забрав автомобіль у дворі, потім їздив по місту до табору «Мрія» поруч з дамбою 4 Каховського водосховища, де його залишив.

Зазначенні дії вимагають значного проміжку часу.

При цьому зазначений органами досудового слідства час 00 год.10 хв. спростовується дослідженими судом доказами, а саме показами свідка ОСОБА_20 , відповідно до яких повідомлення про злочин отримано близько 00 год, через 3-4 хвилини група знаходилась в квартирі та ОСОБА_8 спав; показами свідка ОСОБА_26 , відповідно до яких ОСОБА_24 зателефонував йому близько 19-20 год. , він приїхав до ОСОБА_27 через 20 хвилин та автомобіля біля під`їзду не було; протоколом слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого він зазначає, що працівники міліції приїхали через 20 хвилин після направлення ним СМС повідомлення ОСОБА_36 (т.1 ар.к.п. 190-192), а згідно протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_36 (т.1 ар.к.п. 45-48), вона отримала СМС повідомлення о 23 год.55 хв., тому враховуючи зазначені покази працівники міліції знаходились в квартирі близько 00-10 год. 00-15 год. 16 грудня 2014 року, саме в час скоєння злочину ОСОБА_39 , який зазначений в обвинувальному акті.

Крім того, згідно висновку дактилоскопічної експертизи, сліди пальців рук, виявленні в автомобілі Мазда 6 при огляді місця події, залишені не ОСОБА_8 (т.1 ар.к.п.118-124)

Зазначенні в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_6 від 25.12.2014 року пояснення ОСОБА_24 , що він впізнав на фотографії ОСОБА_16 , як чоловіка, який перебував в його квартирі 15.12.2014 року із зброєю та заволодів його грошовими коштами в сумі 5000 гривень спростованні самим потерпілим при дачі показів в суді.

Відповідно до показів потерпілого ОСОБА_6 , даних на судовому слідстві, ОСОБА_8 тільки знайшов ключі від автомобіля та передав їх комусь та весь час тримав зброю, гроші не вимагав, автомобіль не викрадав, ударів не завдавав. Зазначені покази є послідовними, узгоджуються із показами даними потерпілим на досудовому слідстві та іншими доказами.

Суд вважає, що покази потерпілого про те, що гроші забрав ОСОБА_13 та він же викрав автомобіль достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, а саме показами свідка ОСОБА_36 , протоколом слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого удари йому завдавав ОСОБА_13 та після того, як він повідомив , що не має грошей, то один із чоловіків зателефонував ОСОБА_40 та він привіз частину грошей ; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_36 (т.1 ар.к.п. 45-48), відповідно до якого їй надійшло повідомлення від потерпілого із текстом з якого вбачається, що саме ОСОБА_30 забрав автомобіль.

Органами досудового слідства не встановлено розмір завданої потерпілому ОСОБА_6 шкоди. При зверненні із заявою про вчинення кримінального правопорушення 16 грудня 2014 року ОСОБА_24 зазначив, що невідома особа заволоділа 5000 гривень. Зазначену суму він вказував при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками 25 грудня 2014 року ( т.1 ар.к.п. 158-169) При проведенні слідчого експерименту 16 лютого 2015 року потерпілий ОСОБА_24 вже зазначає суму викрадених грошей 6000-7000 гривень, а в судовому засіданні ОСОБА_6 зазначив , що викрадено 7200 гривень.

Вилученні у ОСОБА_8 гроші не визнанні речовими доказами по справі, їх місцезнаходження не встановлено, за фактом зловживання службовим становищем працівниками Марганецького МВ ГУМВС України внесено відомості до ЄРДР.

Зазначенні докази виключають підтвердження вини ОСОБА_8 .

Свідки ОСОБА_36 , ОСОБА_26 , ОСОБА_20 не підтверджують вину саме ОСОБА_16 у вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.289 КК України.

Згідно частини четвертої ст.. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Так, стороною обвинувачення, в порушення ст..23, 327 КПК України не забезпечено свідків обвинувачення протягом 8 судових засідань, суд сприяв у забезпеченні явки свідків шляхом здійснення судового виклику та приводу.

Суду доказів того, що свідки ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 були допитані під час досудового слідства у порядку ст.. 225 КПК України суддею-слідчим не надано, тому покази зазначених свідків на досудовому слідстві, які були надані слідчому та прокурору, суд не приймає до уваги і вважає їх недопустимим доказами.

Всі інші докази, які надані стороною обвинувачення, не несуть доказового змісту вини ОСОБА_8 у вчиненні ОСОБА_8 розбійного нападу на ОСОБА_6 та викрадення ОСОБА_8 автомобіля , який належить ОСОБА_6 .

Отже, з урахуванням викладеного вище, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження в ході судового розгляду, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення за ч.1 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення його участі у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень органом досудового розслідування не здобуто, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено. В такому разі суд вважає необхідним в силу презумпції невинуватості, закріпленого у ст. 62 Конституції України виправдати ОСОБА_8 за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

При призначенні покарання за ч.1 ст.263 КК України суд враховує, що ОСОБА_8 раніше не судимий, характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню доньку, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, суд дійшов до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 , 76 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, що вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно із ст. 100 КПК України речовий доказ : автомобіль Мазда 6, р.н. НОМЕР_2 , мобільні телефони Самсунг Дуос, Нокіа С1, НТС, барсетку, паспорт на імя ОСОБА_6 та чеки, передані на зберігання потерпілому залишити потерпілому; карабін Форт 201 з магазином, 9 патронів, калібру 7,62 мм. та 5 гільз, два розкладні ножі, які передані на зберігання до камери схову Марганецького МВ ГУМВС України, згідно квитанції 156315 від 16.12.2014 року знищити (ар.к.п. 147, 149, 152,154,153)

На підставі ст.126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_8 , на користь держави процесуальні витрати, які були витрачені на проведення балістичної експертизи.(т.1. ар.к.п.100)

Керуючись ст. ст. 369, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбуття покарання з випробуванням на строк три роки, з покладенням відповідно до пунктів 2,3, 4 ст. 76 КК України, обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися в інспекцію для реєстрації, повідомляти про зміну місця роботи, навчання, проживання.

ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 та ч.2 ст.289 КК України та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Речові докази : автомобіль Мазда 6, р.н. НОМЕР_2 , мобільні телефони Самсунг Дуос, Нокіа С1, НТС, барсетку, паспорт на імя ОСОБА_6 та чеки, передані на зберігання потерпілому залишити потерпілому ОСОБА_6 ; два розкладні ножі та карабін Форт 201 з магазином, 9 патронів, калібру 7,62 мм. та 5 гільз, які передані на зберігання до камери схову Марганецького МВ ГУМВС України, згідно квитанції 156315 від 16.12.2014 року знищити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертизи № 32/07-433 в сумі 589 грн. 68 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1