Справа № 456/3831/15-к
Провадження № 1-кп/456/297/2015
ВИРОК

іменем України
19 жовтня 2015 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, не працюючої, пенсіонерки, раніше не судимої,
за ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що будучи службовою особою, а саме головним бухгалтером ТзОВ «Довбуш», яке зареєстровано та знаходиться за адресою м. Стрий вул. ІІІухевича,39, та будучи наділеною організаційно-розпорядчими обов`язками, 27.02.2013 року, знаходячись по вказаній вище адресі, склала завідомо неправдивий офіційний документ довідку про доходи №2 від 27.02.2013 року від ТзОВ «Довбуш» на своє ім`я як головного бухгалтера підприємства, в якій підробила підпис директора підприємства ОСОБА_6 , і в цей документ особисто внесла неправдиві відомості в частині нарахованої їй заробітної плати за період часу з серпня 2012 року по січень 2013 року в сумі 12000 гривень, що насправді не відповідає дійсності, так як протягом даного періоду заробітної плати на даному підприємстві вона не отримувала. У подальшому, складену завідомо неправдиву довідку, ОСОБА_5 27.02.2013 року подала при укладенні кредитного договору із ПАТ АКБ «Львів» з метою отримання кредиту для споживчих потреб на придбання метало-пластикових конструкцій за Програмою енергозабезпечення.
Крім цього, ОСОБА_5 27.02.2013 року при укладенні кредитного договору із ПАТ АКБ «Львів», з метою отримання кредиту для споживчих потреб на придбання метало-пластикових конструкцій за Програмою енергозабезпечення для населення Львівщини, шляхом подання у Стрийське відділення №1 ПАТ АКБ «Львів», що по вулиці Зелена,24а, у м. Стрий Львівської області, використала завідомо неправдивий документ, а саме довідку про доходи №2 від 27.02.2013 року ТзОВ «Довбуш», на своє ім`я як головного бухгалтера підприємства, куди особисто внесла неправдиві відомості в частині нарахованої їй заробітної плати за період часу з серпня 2012 року по січень 2013 року в сумі 12000 гривень, що насправді не відповідає дійсності, так як протягом даного періоду заробітної плати на даному підприємстві вона не отримувала.
В судовому засіданні обвинувачена вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному, суду пояснивши, що вона дійсно склала завідомо неправдивий документ довідку про доходи №2 від 27.02.2013 року, яку використала при подачі документів в ПАТ АКБ «Львів» з метою отримання кредиту для споживчих потреб на придбання метало-пластикових конструкцій за Програмою енергозабезпечення.
Крім цього, обвинувачена подала суду заяву і просить звільнити її від покарання за вчинені нею кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.366, ч.4 ст. 358 КК України, на підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченою службового підроблення, оскільки вона, будучи службовою особою, склала та видала завідомо неправдивий офіційний документ, тобто вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.
Крім цього, суд вважає доведеним факт використання обвинуваченою завідомо підробленого документу, тобто вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальними правопорушеннями наслідків, спосіб вчинення кримінальних правопорушень і його мотиви, а також те, що обвинувачена раніше не судима.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.
Беручи до уваги всі вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання: в межах санкції ч.1 ст. 366 КК України у виді штрафу з позбавлення права обіймати керівні посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими обов`язками, в межах санкції ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу, остаточно визначивши покарання відповідно до вимог ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Такий вид покарання обвинуваченій, відповідно до вимог ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ч. 2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», який набрав законної сили 19.04.2014р., підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Обвинувачена ОСОБА_5 є пенсіонером, що стверджується виданим пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 28.05.2008р.
Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_5 , на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», досяг пенсійного віку, а також зважаючи на відсутність обмежень, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» щодо застосування відносно обвинуваченої амністії, тому є підстави для звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», п. «г» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України, і призначити їй покарання:
- за ч.1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. з позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими обов`язками, на строк 1 (один) рік;
- за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Відповідно до ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. з позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими обов`язками, на строк 1 (один) рік.
Звільнити ОСОБА_5 від основного та додаткового покарання, призначеного даним вироком, на підставі п.«ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок виготовлений у одному примірнику та має силу оригіналу.

Головуючий-суддя ОСОБА_1