Справа №: 1118/1841/12
ВИРОК

Іменем України

"12" липня 2012 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.

при секретарі Дудченко О.Ю.

за участю: прокурора Афоненка О.М., Єфременко Ю.С.,

захисника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, військовозобовязаного, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судимого:

- 22.08.2007 року Олександрійським міськрайонним судом за ч.2 ст.296 КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, постановою Олександрійського міськрайонного суду від 22.08.2008 року від покарання звільнений, -

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.3 ст.357 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, військовозобовязаного, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 кім.625 м. Олександрії, раніше не судимого, -

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст. 187, ч.3 ст.357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом, а також заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно; ОСОБА_2 скоїв заздалегідь не обіцяне отримання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_3 29.04.2008, близько 21.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля мосту через річку «Березівка», з боку магазину «Караван», який розташований за адресою пр. Леніна, 23 м. Олександрії Кіровоградської області, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_4, який перебував у стані алкогольного сп'яніння і лежав на сходах, обшукав кармани останнього та таємно викрав чуже майно, а саме: паспорт громадянина України на імя ОСОБА_4, в якому знаходились 3 пластикові банківські картки. В подальшому за допомогою однієї банківської картки через банкомат ПАТ «Приватбанку», що розташований біля магазину «Фуршет» по пр.Леніна, 11 м. Олександрії зняв гроші з рахунку ОСОБА_4 у сумі 750 гривень, якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, він 01.11.2008 року, близько 15.00 год., діючи повторно, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись біля будинку №57 по вул. Першотравневій м. Олександрії, повідомив ОСОБА_5 неправдиву інформацію, таким чином ввівши останнього в оману, після чого той передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки «Нокіа 7370» з сім карткою та коштами на ній, загальною вартістю - 1010,35 грн., який як він гадав ОСОБА_3 йому поверне, але ОСОБА_3 з зазначеним мобільним телефоном в подальшому з місця події зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Так, ОСОБА_2 29.04.2008, близько 21.15 год., знаходячись біля магазину «Фуршет», який розташований по пр. Леніна, 11 м. Олександрії Кіровоградської області, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що придбавань ним майно, одержане злочинним шляхом, отримав гроші від ОСОБА_3 в сумі 250 гривень, які були зняті з рахунку ОСОБА_4 через банківську картку, яка разом з паспортом громадянина України, була таємно викрадена ОСОБА_3 у ОСОБА_4

Згідно постанови Олександрійського міськрайонного суду від 11.06.2012 року кримінальна справа щодо ОСОБА_6, померлого 07.05.2012 року закрита.

В ході судового розгляду справи прокурором було змінено обвинувачення підсудним: ОСОБА_3 з ч.2 ст.187 КК України на ч.1 ст.185 КК України та залишилось обвинувачення за ч.2 ст.190, ч..3 ст.357 КК України; ОСОБА_2 змінено обвинувачення з ч.2 ст.187 КК, ч.3 ст.357 КК України на ст.198 КК України.

Згідно ч.1 ст.275 КПК України розгляд справи проводиться тільки відносно підсудних і тільки в межах предявленого їм обвинувачення.

Підсудні свою вину визнали повністю.

Підсудний ОСОБА_3 пояснив, що знає ОСОБА_5 через свого знайомого, але близько вони не спілкувались, просто вітались при зустрічі. ОСОБА_5 підвіз його від магазину «Фуршет» з пл. Кірова до гуртожитку по вулиці Першотравневій, 57 м. Олександрії, де він проживає. Він попросив у ОСОБА_5 телефон, сказавши, що йому потрібно піднятись та подзвонити біля дверей кімнати, щоб їх відкрили. Той погодився, дав телефон, а сам залишився з мопедом біля підїзду гуртожитку. Коли поверне телефон, він ОСОБА_5 не казав, останній повинен був почекати, поки він перевдягнеться і вийде на вулицю, оскільки на вулиці в той день був дощ і він забруднився. Він проживає в кімнаті гуртожитку № 625, де є стаціонарний телефон. Коли він піднявся до кімнати, то двері ніхто не відкрив, бо він телефонував на стаціонарний телефон, але трубку ніхто не піднімав. Тоді він попросився у сусідів, щоб впустили його перелізти через їх балкон на свій. Його впустили, він переліз на свій балкон та зайшов до кімнати. Чому зразу не повернув ОСОБА_5 телефон, коли побачив, що вдома нікого немає, пояснити не може. Вдома він переодягнувся, поїв та в цей час задзвонив телефон, його дідусь повідомив, що бабуся впала та не може ходити, а тому потрібна машина, щоб відвезти її до лікарні. Коли він знайшов машину та вийшов на вулицю, то ОСОБА_5 у дворі уже не було, а він поїхав в с. Бандурівку, потім відвіз бабусю до лікарні та десь протягом двох тижнів доглядав за нею вдома в селі. А тому у нього не було часу, щоб шукати ОСОБА_5. Маючи на руках його мобільний телефон, не дзвонив особам, які записані у Францева в телефонному довіднику, щоб знайти його, а через деякий час телефон розрядився. Особисто повернув потерпілому ОСОБА_5 мобільний телефон десь через два тижні.

Після зміни обвинувачення ОСОБА_3 заявив, що за ч.2 ст.190 КК України вину визнає повністю. Визнає, що маючи умисел на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 шляхом обману, взяв у нього телефон з наміром вже не повертати його.

За ч.1 ст.185 та ч.3 ст.357 КК України визнає вину повністю, так як 29.04.2008 року, він без попередньої змови з ОСОБА_2 та ОСОБА_6, вчинив крадіжку майна ОСОБА_4 та заволодів його паспортом, коли той лежав будучи пяним.

В той день, вони з ОСОБА_2 і ОСОБА_6 зустрілись на зупинці біля магазину «Фуршет», щоб погуляти. Спочатку зїздили до знайомого на м-н Перемогу, а потім повернулись в місто, вийшовши з автобуса на зупинці біля 7-поверхової поліклініки. Звідти пішли в сторону магазину «Фуршет». Коли підходили до мостика через річку, то він зупинився біля кафе « Муравейник », щоб завязати шнурки. Хлопці пішли вперед. Завязавши шнурки, він почав наздоганяти хлопців і побачив на мостику біля сходинок праворуч, чоловіка, який був в стані сильного алкогольного спяніння. Там більше нікого не було, він нагнувся над тим чоловіком та забрав у нього з нагрудної кишені курточки тільки паспорт і три банківські карточки. Більше нічого у чоловіка не забирав, ні курточки, ні мобільного телефону. Чоловік залишився там же лежати, тілесних ушкоджень йому не наносив та не бачив на той час у нього ніяких тілесних ушкоджень. ОСОБА_2 та ОСОБА_6 наздогнав біля аптеки, що знаходиться в будинку біля кафе «Яблунька». Нічого їм не пояснював з приводу паспорту та банківських карточок, лише попросив допомогти їх зняти гроші з банківської карточки. Гроші з банківських карточок знімав начебто ОСОБА_6, а він з ОСОБА_2 стояли поряд з ним. Спочатку він дав йому пін-коди карточок, які були записані у паспорті, а після того як зняли гроші, то паспорт викинув. Спочатку хлопцям пояснював, що це його банківські карточки, а потім сказав, що забрав у потерпілого паспорт і банківські карточки, а грошима вони поділились.

Підсудний ОСОБА_2 за новим обвинуваченням вину визнає повністю, давши аналогічні пояснення з поясненнями підсудного ОСОБА_3, що він з ОСОБА_6 проходили по мостику, де побачили лежачого чоловіка, від якого на відстані було чути різкий запах алкоголю. Освітлення там не було. Вони пройшли дальше, а ОСОБА_3 наздогнав їх між аптекою і магазином «АТБ» десь через 2-5 хвилин. ОСОБА_3 запропонував зняти гроші з банкомата просив допомогти це зробити, але він не пояснював звідки у нього карточки. ОСОБА_6 визвався допомогти йому так як вмів користуватися банкоматом. Коли ОСОБА_6 клацав на банкоматі, то вони з ОСОБА_3 стояли в цей час поряд з ним. Коли відійшли від банкомату, то ОСОБА_3 їм розповів, що карточки забрав у лежачого на мостику чоловіка. Коли вони повертались назад, то бачили біля того лежачого чоловіка Сміяна, у якого він спитав, що він там робить та прогнав його.

Крім повного визнання своєї вини підсудними, їх вина підтверджується:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_5, який підтвердив те, що в той день зустрів ОСОБА_3, але точного часу не памятає. Вважає, що це було до обіду. Підвіз його до гуртожитку, де він попросив у нього мобільний телефон, щоб комусь зателефонувати. Він взяв телефон в руки і пішов в гуртожиток. Він з цього приводу не переживав тому, що довіряв ОСОБА_3 і сам передав йому телефон. Він його чекав десь 40 хвилин, але ОСОБА_3 не вийшов, а тому він звідти поїхав. Не памятає через який час звернувся з заявою в міліцію, але перед цим десь 2-3 рази приїздив до гуртожитку, дізнався адресу ОСОБА_3, але йому ніхто не відчиняв дверей.

Всіх обставин справи зараз не памятає оскільки пройшло багато часу.

Просить підсудного суворо не карати, претензій матеріального і морального характеру до нього немає, так як телефон ОСОБА_3 йому повернув та відшкодував шкоду.

- поясненнями потерпілого ОСОБА_4, який повідомив, що близько 20 год. 29.04.2008 року він разом з сином повертався додому з футболу, був в стані спяніння, так як випив десь 300 гр горілки. При собі мав банківські карточки, паспорт, ключі, мобільний телефон, сумку, чохол до телефону та був одягнутий у курточку та светр. Всі події, що потім відбулися, він памятає не чітко. Син пішов, а він зупинився недалеко від сходів до магазину «Караван» біля мосту, щоб покурити. Як втратив свідомість не памятає. Але коли почав приходити до тями, то побачив молодих людей. Кількість людей не памятає. З особливих прикмет побачив, що у одного із них у вусі була кругла сережка. Потім з допомогою сина пішов додому. На наступний день виявив зникнення своїх речей паспорта, банківських карток та іншого. Протягом 3-х днів знаходився вдома, спав та тільки пив воду, а потім потрапив до лікарні.

Сумнівається в тому, що його вдарили тому, що було б тоді інше відчуття, бо у нього вже були випадки коли його били. Серед підсудних не впізнає тих осіб, що до нього підходили в той день.

Матеріальна шкода йому відшкодована в повному обсязі, претензій до підсудних не має, просить не позбавляти їх волі.

- показаннями свідка ОСОБА_7, яка є матірю підсудного ОСОБА_3, яка підтвердила той факт, що її син під час проведення досудового слідства по даній справі зізнався їй, що викрав у пяного чоловіка паспорт в якому були банківські картки, з яких в подальшому зняв грошові кошти. А тому вона дізнавшись, хто є потерпілим, прийняла всі засоби до того, щоб поновити банківські картки потерпілого, поклала на банківський рахунок ту суму коштів, яку зняв син;

- показаннями свідка ОСОБА_8, який пояснив, що десь весною 2008 року він позичити гроші підсудному ОСОБА_3, який залишив в заставу мобільний телефон «Нокіа». Десь через місяць він повернув йому борг та забрав телефон.

- протоколом впізнання від 05.06.2009 року, звідки вбачається, що свідок ОСОБА_8 присутності понятих впізнав ОСОБА_3, як особу, яка в травні 2008 року в денний час доби отримала у нього гроші під заставу мобільного телефону «Нокіа 2310» ( т.4 а.с.110);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю обвинуваченого ОСОБА_3 від 09.06.2008 року під час якого він в присутності понятих пояснив та показав, де лежав ОСОБА_4, який перебував в стані спяніння та будучи позаду своїх товаришів, вирішив викрасти майно лежачого чоловіка і став перевіряти його кишені, а знайшовши в нагрудному кармані курточки паспорт, який забрав. Коли наздоганяв своїх товаришів, то в паспорті знайшов гроші в сумі 50 грн. та три банківські картки, а в подальшому з однієї з карток вони отримали через банкомат 750 грн. (т.1 а.с.а.с.97- 98);

- протоколом огляду предметів від 20.05.2008 року, звідки видно, що предметами огляду є: шість аркушів паперу форматом А-4 на яких мається принтерна роздруківка фотографічних зображень осіб з носіїв фотокамер вмонтованих в банкомату. В нижній лівій частині кожної роздруківки мається дата, час та номер банківської картки користувача: 29.04.2008 р., час від 21.27 год. до 21.41 год.; а також аркуш паперу з банківською випискою операцій по банківській картці, що рахується за ОСОБА_4 (т.1 а.с.67-75).

А також іншими матеріалами справи.

Дії підсудних необхідно кваліфікувати: ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.190, ч..3 ст.357 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом, а також заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно; ОСОБА_2 за ст.198 КК України, як заздалегідь не обіцяне отримання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

При призначенні покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, що це злочини невеликої тяжкості, умисні та закінчені; особи підсудних, які не працюють, характеризуються посередньо, повністю визнали свою вину:

- ОСОБА_2 має не зняту та не погашену судимість;

- ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, відшкодував потерпілому ОСОБА_4 в повному обсязі завдані збитки;

а також те, що потерпілі просять суд не позбавляти волі підсудних.

Обставиною, що помякшує покарання суд визнає для обох підсудних визнання ними своєї вини, крім того: для ОСОБА_2 є те, що він в ході досудового слідства активно сприяв розкриттю злочину а для ОСОБА_3 відшкодування заподіяної шкоди та те, що злочин вчинив вперше.

Обставиною, яка обтяжує покарання для підсудного ОСОБА_2. є рецидив злочину.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винних та інші обставини справи, суд вважає необхідним призначити їм міру покарання в виді позбавлення волі, при цьому суд враховує, що:

- підсудний ОСОБА_3 перебував під вартою з 13.05.2008 року по 16.05.2008 року та з 05.05.2009 року по 10.12.2010 року, всього 1 рік 7 місяців 8 днів.

- підсудний ОСОБА_2 перебував під вартою з 14.05.2008 року по 16.05.2008 року та з 05.04.2010 року по 10.12.2010 року, всього 8 місяців 7 днів та вважає можливим обмежитись відбутим покаранням.

Таке покарання відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особам засуджених і таке, що відповідає меті їх виправлення та перевиховання.

Речових доказів та судових витрат по справі немає.

Керуючись ст., ст. 321-324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;

-за ч.2 ст.190 КК України 1 (один) рік 7 місяців 8 днів позбавлення волі;

-за ч.3 ст.357 КК України - 1(один) рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання - 1 (один) рік 7 місяців 8 днів позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 198 КК України і призначити йому покарання 1(один) рік 4 місяці 14 днів обмеження волі.

Зарахувати у відбутий строк, строк тримання засуджених під вартою: ОСОБА_3 1 рік 7 місяців 8 днів; ОСОБА_2 8 місяців 7 днів за правилами ст.72 КК України та обмежитись вже відбутими засудженими мірами покарання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженим залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: