Справа № 743/739/15-к
Провадження №1-кп/743/57/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора - ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305 від 08.08.2014 року з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоукраїнське, Ріпкинського району, Чернігівської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого: 24.05.2002року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 22.12.2004 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 104 КК України до 4 років позбавлення волі; 31.08.2005 року Ріпкинським районним судом чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 24.12.2009 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 31.10.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст.186 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ст. 395 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 постановою Ріпкинського районного суду від 23 квітня 2014 року встановлено адміністративний нагляд строком 1 рік, та до нього застосовано наступні обмеження: - заборонено вихід з постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21 год. 00 хв. до 05 год.00 хв.; - забороненоперебування в об`єктах громадського харчування, де дозволено вживання та продаж алкогольних напоїв на розлив; - заборонено виїзд за межі пункту проживання без дозволу Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області; - у разі необхідності виїзду за межі пункту проживання, зобов`язано ОСОБА_6 письмово повідомляти керівництво Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області про мету, строк виїзду та точну адресу місця знаходження; - зобов`язано ОСОБА_6 один раз на місяць, прибувати для реєстрації до Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області. Вказана постанова набрала чинності 08 травня 2014 року, 13.05.2014 ОСОБА_6 ознайомлено з постановою та роз`яснено суть обмежень, застосованих до нього.

Незважаючи на це, ОСОБА_7 , 25 липня 2014 року самовільно, маючи умисел на ухилення від адміністративного нагляду, залишив місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 та виїхав у с. Ковалівка. Сватізського району Луганської області, чим порушив заборону на виїзд за межі пункту проживання без дозволу Ріпкинського РВ УМВС України та не повідомив письмово керівництво Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області про мету, строк виїзду та точну адресу місця знаходження.

Таким чином, дії ОСОБА_6 , які виразились у виразились у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, кваліфікуються як правопорушення, передбачене статтею 395 КК України.
11.06.2015 року між підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст.472 КПК України, яка разом із обвинувальним актом, надійшла до Ріпкинського районного суду Чернігівської області.
Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_6 та сторона обвинувачення дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 395 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести підозрюваний.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

В підготовчому засіданні встановлено, що підозрюваний розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Прокурор прокуратури Ріпкинського району висловився про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості як такої, що відповідає вимогам закону.

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст.. 395 КК України та положенням ч. 2 ст. 56 КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, виконання угоди підозрюваним є можливим.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_6 засуджений вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 31.10.2014 року за ст. 186 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, то остаточну міру покарання йому слід визначати за правилами ч. 4 ст. 70 КК України та яка, згідно умов угоди, становить 2 роки 8 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався, цивільний позов не заявлено.

Речовими доказами слід розпорядитись у відповідності до положень ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд,
З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 11 червня 2015 року про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000305.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 395 КК України та призначити узгоджене покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
У відповідності до ч. 4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 31.10.2014 року остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді 2 (двох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 05.09.2014 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання термін відбутий за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 31.10.2014 року.
Речові докази: справа адміністративного нагляду залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1