АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/109/16 Справа № 205/3866/15-к Головуючий у 1 й інстанції:суддя - ОСОБА_1 Доповідач:суддя апеляційного суду - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2016 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000027, за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в сел. Щорськ, Криничанського району, Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, -
Кримінальне провадження розглянуто за участю прокурора ОСОБА_8 .
В с т а н о в и в:
Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним за ч. 2 ст. 271 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільненно від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 1 рік.

На підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_9 зобов`язаний періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти про зміну місця проживання.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 3134-14/38 від 24 квітня 2015 року в розмірі 9 609 гривень 60 копійок.

Згідно вироку суду, ОСОБА_9 визнано винним та йому призначено покарання за те, що він, працюючи на посаді старшого майстра дільниці збиральних та зварювальних робіт цеху металоконструкцій № 05 ПАТ «Дніпроважмаш», будучи уповноваженою особою, на яку, на підставі «Посадової інструкції № 5-46» та «Положення про систему управління охорони праці ПАТ «Дніпроважмаш», покладено обов`язок забезпечувати дотримання вимог законодавства про охорону праці, порушив вимоги п. 5.3.1 «Посадової інструкції № 5-46», а саме не організував та не контролював безпечне виконання робіт, дотримання встановлених норм ведення технологічного процесу, експлуатації обладнання, арматури, приладів, інструмента, комунікацій, будинків і споруд згідно з вимогами нормативно-правових актів з охорони праці. Діючи без дотримання вимог статті 14 ЗУ «Про охорону праці», пункту 9.30.1 розділу IX «Положення про ситему управління охорони праці ПАТ «Дніпроважмаш», пункту А10 (23) Маршрутної карти № 401 технічного контролю металоконструкцій, пунктів 5.3.1, 5.6.1 «Посадової інструкції № 5-46, ОСОБА_9 , 10 липня 2014 року, керуючи роботами зі складання вузла компенсатора на 2-гу секцію трьохелементного кесону у цеху металоконструкцій № 05, розташованого на території виробництва, не організував та не проконтролював безпечне ведення цих робіт, погодив метод, запропонований слюсарями зі складання металоконструкцій, щодо заведення вузла компенсатора на 2-гу секцію кесону ручними талями, зачеплених за приварені до компенсатору провушини, що не було передбачено технологією складання, вказаної у «Маршрутній карті № 401 технічного контролю металоконструкцій».

При цьому не перевірив місце приварки та якість зварювальних швів провушини, які приварив слюсар зі складання металоконструкцій ОСОБА_10 , маючий допуск до зварювальних робіт «прихватками», але згідно вимог «Маршрутна карта № 401 технічного контролю металоконструкцій» зварювальні роботи при складанні металоконструкцій кесону повинен був виконувати атестований зварювальник з перевіркою зварювальних швів майстром зі зварювання. При заведенні вузла компенсатора на 2-гу секцію кесону ручними талями, провушина з боку слюсаря зі складання металоконструкцій ОСОБА_11 відірвалася по зварювальному шву, внаслідок чого, приблизно о 16 год. 35 хв. того ж дня, він був травмований крюком з вантажним ланцюгом ручної талі № 1, що з технічної точки зору знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з одержанням слюсарем зі складання металоконструкцій ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2235е/602 від 14 травня 2015 року у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, пневмоцефалії, відкритого осколкового втисненого перелому лобної кістки, стінок решітчастого лабіринту та кісток носу, забійної рани в лобній області, параорбітального синця праворуч. Виявлені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 2 ст. 271 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, залишивши звільнення від відбування покарання з випробуванням без змін.

Посилається на неналежне виконання судом першої інстанції вимог ст. 65 КК України щодо призначення обвинуваченому покарання в межах, установлених санкцією статті, а саме вважає, що додаткове покарання в санкції інкримінованої статті у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю є альтернативним, і не оспорюючи обґрунтованість його не застосування, вказує, що суд безпідставно не зазначив про це в резолютивній частині вироку.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, вважав вирок суду в оскаржуваній частині незаконним і просив скаргу задовольнити, а вирок суду змінити.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, як висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 271 КК України ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, визнавались самим обвинуваченим в ході судового провадження в суді першої інстанції у зв`язку з чим судовий розгляд був проведений в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, апеляційний суд не входить в перевірку вказаних обставин.

Перевіряючи доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Санкцією ч. 2 ст. 271 КК України додатковий вид покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, передбачений як альтернативний і вирішується на розсуд суду, тобто відноситься до його дискреційних повноважень.

Разом з тим, резолютивна частина вироку та призначення виду і розміру як основного так і додаткового покарання, повинно бути зазначено так, щоб не виникало труднощів при його виконанні.

Як вбачається із вироку, суд належним чином виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні основного виду покарання та прийняв обґрунтоване рішення про звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням. Також, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано не призначив альтернативний додатковий вид покарання, з чим погоджується і прокурор, проте безпідставно не зазначив про це в резолютивній частині вироку у зв`язку з чим відповідні доводи прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, в розумінні ст. ст. 87, 412 КПК України, під час апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 , змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 271 КК України до покарання у видіпозбавлення волі строком на 1 рік, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання, встановивши засудженому випробувальний термін 1 (один) рік.

На підставі пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти про зміну місця проживання.

В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4