16.10.15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 1-кс/200/7079/15
16 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

В С Т А Н О В И В:
В клопотання вказано про те, що 12.08.15 р. о 21:00 годин водій ОСОБА_5 , перебуваючи у нетверезому стані, керуючи технічно справним скутером «Honda Dio» рухався на ньому між с. Андріївка та с. Казначеївка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, з ОСОБА_7 в якості пасажира. Під час руху водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3б), 2.9а), 12.1 Правил дорожнього руху України, допустив перекидання скутера, в результаті чого пасажиру ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження, внаслідок яких він помер на місці ДТП.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Дніпропетровської області, Магдалинівського району, с. Казначеївка, з середньою освітою, одружений, працюючий СТОВ «Дружба-Казначеївка» підсобним робочим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий
15.10.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
15.10.2015 року допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 не визнав своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця ДТП, висновками судово-медичних експертиз, протоколами проведення слідчих експериментів, та іншими доказами в їх сукупності.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, а саме:
ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, своєї вини не визнає, шкоду завдану кримінальним правопорушенням не відшкодував, що свідчить про можливість 1) переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду; 2) незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, так як вони проживають з ним у безпосередній близькості, мають з ним товариські стосунки, але під час досудового слідства надають правдиві свідчення відносно нього; 3) перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може знову сісти за кермо та скоїти злочин.
Слідчий вважає, що з врахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів належним чином не забезпечити поведінку підозрюваного.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.
Слідчий клопотання підтримав.
Підозрюваний ОСОБА_5 свою причетність до вказаного кримінального правопорушення не визнав, пояснив, що за кермом мопеда був не він, а загиблий ОСОБА_7 , заперечував проти застосування будь-якого запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_6 просив не застосовувати запобіжний захід до підозрюваного, мотивуючи це тим, що досудове слідство не довело про його причетність до вказаного кримінального правопорушення.
Заслухавши пояснення підозрюваного, захисника, слідчого, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про те, що клопотання задоволенню не підлягає.
У судовому засіданні не доведена наявність обгрунтованою підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, оскільки у досліджених матеріалах відповідні докази відсутні. Так, допитаний підозрюваний ОСОБА_5 вказує на те, що за кермом мопеда під час ДТП знаходився загиблий ОСОБА_7 , а в наданих матеріалах відсутній жодний доказ про те, що за кермом знаходився саме підозрюваний.
Також не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, захисник звертає увагу, на те, що ОСОБА_5 працює разом з братом загиблого, за місцем мешкання у селі він постійно спілкується з усіма односельцями, та не існують будь-які докази вважати, що він за таких підстав може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.
Ствердження слідчого та прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може знову вчинити злочин, сівши за кермо, оскільки він неодноразово порушував ПДР, є небгрунтованим, оскільки згідно доданої довідки ОСОБА_8 останній раз притягувався до адміністративної відповідальності 30.06.11 р. за ст. 122-1 КУпАП, яка, доречі, виключена ще 24.09.08 р. на підставі ЗУ.
Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
У судовому засіданні прокурор не довів наявність жодної обставини, передбаченої ч. 1 ст. 194 КПК України, що і є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 186, 194, 395, 369-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ДТП СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .