Справа № 161/7691/14-к
Провадження № 1-кс/161/2133/14
У Х В А Л А
м. Луцьк 04 липня 2014 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву слідчого в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення. В обґрунтування заяви посилається на те, що Луцьким міськрайонним судом здійснювався розгляд скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_3 від 30.04.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000005 від 22.11.2012 року, за наслідками якого, 10.06.2014 року постановлено ухвалу, якою повністю задоволено скаргу та скасовано зазначену постанову про закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 364 КК України.

Поряд з цим ухвала від 10.06.2014 року не містить мотивувальної частини, оскільки з її змісту не зрозуміло, які обставини, що стали підставами для скасування постанови про закриття кримінального провадження від 30.04.2014 року, встановив суд та з посиланням на які докази. Крім цього зі змісту ухвали не зрозуміло з яких мотивів судом не враховано доводи слідчого щодо відсутності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, що встановлено зібраними матеріалами досудового розслідування, вичерпання можливостей для отримання додаткових доказів, а також недоцільності повторного проведення одних і тих же слідчих дій з мотивів відсутності можливостей досягнення мети розслідування.

В ухвалі не зазначено недоліків досудового розслідування та не зазначено переліку слідчих (розшукових) дій, які слід вчинити в ході подальшого досудового слідства.

Поряд з тим, із змісту ухвали не зрозуміло, постанова про закриття якого кримінального провадження була предметом судового розгляду, оскільки у вступній частині ухвали зазначено № 00000105 від 22.11.2012 року, в вступній частині зазначено № 00000105 від 22.1120112 року, а в мотивувальній частині тричі зазначається № 00000105 від 22.11.2012 року. За таких обстави не зрозуміло, постанова про закриття якого кримінального провадження підлягає скасуванню і яке кримінальне провадження - відновленню. Згідно резолютивної частини ухвали слідчого судді, де зазначається рішення по справі, зазначено № 00000105 від 22.11.2012 року, проте згідно даних ЄРДР провадження за таким номером та датою реєстрації не існує.

В умовах коли слідчий та прокурор вважають обсяг розслідування достатнім для прийняття кінцевого рішення та безпідставними проведення інших слідчих (розшукових) дій у зв`язку з відсутністю достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення їх мети, необхідним є отримання роз`яснення судового рішення про скасування постанови про закриття кримінального провадження, підстав та мотивів його ухвалення, з метою планування та проведення подальшого розслідування.

Просить роз`яснити своє рішення від 10.06.2014 року щодо встановлених судом обставин із посиланням на докази, що стали підставою для скасування в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України постанови від 30.06.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000105 від 22.11.2014 року або кримінального провадження № 0000005 від 22.11.2012 року,

а також мотивів неврахування доводів слідчого та прокурора про законність та обґрунтованість прийнятого рішення, конкретних слідчих дій, які потрібно провести з урахуванням вимог ч.2 ст. 223 КПК України щодо підставності їх проведення.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень частин першої, другої статті 126 Конституції України та частини другої статті 13 Закону України "Про статус суддів" (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 01 грудня 2004 року положення частини другої статті 126 Конституції України "вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється" треба розуміти як забезпечення незалежності суддів у зв`язку із здійсненням ними правосуддя, а також як заборону щодо суддів будь-яких дій незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, установ та організацій, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, фізичних та юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення тощо.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» рішення в судовій справі має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, під час якого не може надаватися перевага правовій позиції будь-якого учасника судового процесу, в тому числі прокурорів, захисників, представників юридичних чи фізичних осіб.

Незалежність суддів при розгляді конкретних судових справ має забезпечуватись і в самому суді. У зв`язку з цим неприпустимими є витребування від судді будь-якої інформації чи довідок про хід та перспективи розгляду справи, іншої інформації, яка може надаватися лише сторонам у справі та іншим особам, визначеним процесуальним законодавством, а також відомостей, які становлять таємницю нарадчої кімнати.

При розгляді заяви встановлено, що слідчий просить суд не роз`яснити, а мотивувати йому ухвалу від 16.06.2014 року. Оскільки слідчому не зрозумілі мотиви та обставини, на які посилався суд при постановленні вказаної ухвали.

Таким чином слідчий просить суд вказати йому мотиви та обставини, на які посилався суд при постановленні ухвали від 16.06.2014 року. Однак всі мотиви та обставини, які враховувались судом чітко вказані в ухвалі суду від 16.06.2014 року. Надання додаткових пояснення щодо мотивів та обставин, врахованих при постановленні ухвали є прямим порушенням таємниці нарадчої кімнати.

Оскільки заявник не вказує в своїй заяві будь-яких незрозумілих частин рішення, а вимагає надання посилання на докази, мотивів неврахування доводів слідчого і прокурора про обґрунтованість прийнятого рішення. Однак ст. 380 КПК України чітко передбачено, що суд може роз`яснити судове рішення, якщо воно є незрозумілим, а не надавати пояснення.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що складовою частиною ухвали суду є мотивувальна частина в якій чітко зазначено мотиви та посилання на докази, на які посилався суд при прийнятті судового рішення. При цьому надання будь-яких інших додаткових пояснень з приводу мотивів прийняття судового рішення, врахування чи неврахування тих чи інших доказів є прямим порушенням таємниці нарадчої кімнати та принципу незалежності судді. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

При цьому судом не приймається до уваги посилання слідчого на правильність номера кримінального провадження вказаного в ухвалі суду від 10.06.2014 року. Оскільки ст. 379 КПК України передбачено, що за заявою заінтересованої особи суд має право виправити описки. Однак суд не наділений повноваженнями шляхом роз`яснення судового рішення усувати описки.

Керуючись Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень частин першої, другої статті 126 Конституції України та частини другої статті 13 Закону України "Про статус суддів" (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 01 грудня 2004 року, постанови Пленуму ВСУ 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», постанови Пленуму ВСУ 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», ч. 1 ст. 379, ч. 1 ст. 380 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити слідчому в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_3 у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1