АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі

головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0012231, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

обвинувачених за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України;

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року,

за участю сторін: прокурора - ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0012231відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України повернуто прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва.
Прийняте рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить чіткого і конкретного формулювання обвинувачення, при викладі фактичних обставин справи відсутня інформація про місце укладання договорів з потерпілим від імені ФОП ОСОБА_10 , на обвинувальному акті відсутній відтиск печатки прокуратури, що відповідно до п 9.5.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України є обов`язковою умовою засвідчення обвинувального акта. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформації про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, відсутні інформація про виділення в окреме провадження матеріалів щодо ОСОБА_11 , відсутня розписка про отримання підозрюваним копії цивільного позову.
В апеляційній скарзі прокурор просить рішення суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_12 складено із додержанням вимог ст. 291 КПК України, оскільки містить всі передбачені даною нормою закону відомості. Що стосується тих підстав з яких суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурору, то на думку апелянта, районний суд в даному випадку вийшов за межі ст. 314 КПК України, що передбачає обсяг перевірки обвинувального акта під час підготовчого судового засідання, та вдався до оцінки правильності кваліфікації дій обвинувачених, що на цій стадії судового провадження є неприпустимим.
Таким чином, прокурор вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена з істотним порушенням вимог Кримінального процесуального Кодексу України, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню як незаконна і необґрунтована.
Також, прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи це тим, що збереглися ризики які унеможливлюють зміну запобіжного заходу.
Захисники ОСОБА_8 і ОСОБА_9 заявили клопотання про зміну їх підзахисним запобіжного заходу, обґрунтовуючи це тим, що наявні ризики, а також тяжкість кримінального правопорушення і дані про осіб обвинувачених дають підстави вважати, що виконання процесуальних обов`язків обвинуваченими можливе і при іншому більш м`якому запобіжному заході.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і клопотання та просив їх задовольнити, захисників і обвинувачених, які заперечували проти поданої апеляційної скарги та клопотання прокурора і просили рішення суду першої інстанції залишити в силі, а також просили змінити обвинуваченим запобіжний захід, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги та заявлених клопотань, колегія суддів вважає наступне.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Разом з тим, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вказаним вимогам закону не відповідає.

Так, виходячи з положень ст. 291 КПК України після викладу фактичних обставин справи та кваліфікації дій, повинно міститися формулювання обвинувачення. Проте, у обвинувальному акті формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , відсутнє.
Крім того, вказаний обвинувальний акт не завірений печаткою, що також дає підстави вважати про його неналежність.
Зі змісту ч.ч.1, 3 ст.291 КПК України випливає, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Пункт 9.5.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України затверджена наказом Генерального прокурора України від 15.01.2013 року № 3, передбачає, що засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження та проставленням печатки.
З наведеного вище випливає, що відсутність на обвинувальному акті печатки дає підстави стверджувати про його неналежне затвердження.
Колегія суддів вважає обґрунтованими і доводи суду першої інстанції з приводу необхідність повернення обвинувального акту і з підстав відсутності розписок про вручення підозрюваним копій заявлених по справі цивільних позовів, оскілки відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України такі розписки є додатками до обвинувального акта.

Що стосується зауважень прокурора з приводу того, що в підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції вийшов за межі ст. 314 КПК України та вдався до правильності кваліфікації дій обвинувачених, то такі доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, районний суд ґрунтовно мотивував повернення обвинувального акту, а відтак колегія суддів не вбачає підстав для скасування прийнятого ним рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачених може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинувачених винуватими в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, майновий стан, відсутність офіційного працевлаштування, кількість епізодів щодо вчинення яких вони притягаються до відповідальності, а також ті обставини, що злочинні дії підозрюваних були припинені правоохоронними органами, що свідчить про намір останніх продовжувати свої злочинні дії, а також за відсутності будь-яких даних про зменшення ризиків, колегія суддів вважає, що інший вид запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання передбаченим ч.1 ст.177 КПК України ризикам, і приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .
У зв`язку з цим, клопотання захисників, про зміну обвинуваченим запобіжного заходу, задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.404, 407, 177, 178, 183 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0012231відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України повернуто прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про зміну обвинуваченим запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 строку тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у виді тримання під вартою залишити без зміни, продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на строком на 30 днів, а саме з 19 вересня 2015 року по 18 жовтня 2015 року включно.

Ухвала суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа - №11-КП/796/1159/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_13

Категорія ч. 4 ст. 190 КК України Доповідач - ОСОБА_1