Справа 359/6168/15-к
Провадження № 1-кп/359/318/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу по обвинувальному акту в кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.м.т. Рудниця Піщанського району Вінницької області, громадянки України,освіти середньої, не працюючої, заміжньої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
по обвинуваченню її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

встановив:
09.06.2015р. близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 прийшла до магазину «Будівельник», що розташований по вулиці Центральній, 1 в с. Вороньків Бориспільського району Київської області за покупками. Перебуваючи поблизу вказаного магазину, ОСОБА_5 побачила велосипед «Україна» зеленого кольору, що знаходився ліворуч від вхідних дверей до магазину та вирішила його викрасти, щоб потім використовувати велосипед у власних цілях.
З цим, діючи умисно, скориставшись відсутністю власника, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 викрала належний потерпілій ОСОБА_6 велосипед марки «Україна», вартістю 1592 грн. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядилася на власний розсуд, заховавши його в приміщенні гаража в сусідському домоволодінні, до якого мала вільний доступ.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1592 грн.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, не визнала. При цьому пояснила, що в той день вона прийшла до магазину, побачила велосипед. Вона почекала деякий час біля магазину, вирішила, що це їх сімейний велосипед, який в них пропав три роки назад , тому , нікому не повідомивши, вона на ньому поїхала додому, щоб ввечері показати своєму чоловікові. Того ж дня приїхав дільничний інспектор та забрав його. Викрадений велосипед вона поставила до сусідки в гараж, «оскільки більше не було куди». Приблизно о 12-13 год до неї додому приїхав син власниці вело витребувати викрадене, якому вона сказала , що ніякого велосипеда не брала. Те ж саме вона відповіла працівникам міліції, а коли їй в магазині показали відео спостереження , де зафіксовано час та обставини заволодіння нею велосипедом, то вона зізналась та видала ним даний велосипед. Чому вона так поступила зрозуміло пояснити не може.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що в той день вона приїхала на своєму велосипеді до магазину. Залишила біля входу в магазин. Даний велосипед «Україна» дістався їй у спадок від батька та був стареньким. Біля магазину стояв ще один велосипед її куми. Коли вийшла, то свого велосипеда вона не побачила. Разом з кумою обшукали місцевість навколо магазину, годину їздили в пошуках по селу, а потім власник магазину з продавцем показали відео запис спостереження , на якому впізнали обвинувачену, яка заволоділа їх велосипедом. Коли поїхали до неї додому, ОСОБА_7 відмовлялась про даний факт незаконного заволодіння,відповіла , що була весь час вдома і нікуди не виходила, навіть запрошувала до свого двору переконатись в цьому. Потім приїхав до неї дільничний, а пізніше і автомобіль з працівниками міліції. Після того як їй продемонстрували відеозапис в магазині в присутності всіх, то тоді вона погодилась і показала викрадений велосипед в сусідському гаражі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що вона в той день працювала в магазині продавцем. В магазин заходила потерпіла ОСОБА_9 , в той час до магазину заходила і ОСОБА_7 . Пізніше від потерпілої дізнались про пропажу її велосипеду. Тоді ж і передивились запис відео спостереження, на якому під час вказаних подій і впізнали обвинувачену ОСОБА_5 , яка заволоділа даним велосипедом. Згодом приїздили працівники міліції З потерпілою та обвинуваченою та показували знову відеозапис після чого ОСОБА_7 і зізналась в крадіжці даного вело, якого в неї і вилучили. На відеозаписі було чітко відображено, як потерпіла ставила даний велосипед біля магазину, як обвинувачена була біля магазину, заходила до нього, а потім вийшла та поїхала на ньому від магазину.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він є сином обвинуваченої. В той день він приїхав додому на обід і до них додому приїхали три чоловіки, серед яких був потерпіла та її зять. Вони вимагали повернути якийсь велосипед, але його мати все заперечувала. Коли він повернувся ввечері з роботи , то до них знову приїхали працівники міліції, які вилучили в сусідському гаражі велосипед. Пізніше він дізнався від матері , що вона його взяла біля магазину, так як вважала, що це їх колись кимось викрадений велосипед. Про це ніхто працівникам міліції в той день не говорив та не заявляв.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки велосипеду, належного ОСОБА_6 , підтверджується наступними наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-даними протоколу огляду місця події від 09.06.2015 р. де зафіксовано місце виявлення викраденого велосипеду та його вилучення, з фото таблицею до нього;

-даними постанови про визнання вилученого велосипеда «Україна» речовим доказом по справі та зберігальна розписка потерпілої;

-даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 16.06.2015 р., де ОСОБА_6 впізнала свій велосипед;

-даними довідки про вартість велосипеду;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченою ОСОБА_5 , де вона на місцевості показала про обставини скоєного;

-даними відмовного матеріалу за № 7950 за листопад 2012 року, з якого встановлено , що ОСОБА_5 зверталась 17.11.2012 року із заявою про крадіжку належного їй велосипеду марки «Ардіс»;

-характеристикою по місцю проживання; вимогою про судимість , згідно якої ОСОБА_5 раніше не судима.

До позиції ОСОБА_5 про те , що вона подумала про викрадений велосипед , як про її колись викрадений і намір його в подальшому повернути власникові, суд відноситься критично , як спосіб її захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне. Дане спростовується її ж об`єктивними діями в подальшомуперед крадіжкою заходила в магазин перевірити наявність людей, переховування викраденого в чужому домоволодінні, не визнання своїх дій перед потерпілими, в подальшому перед працівниками міліції аж до демонстрації відео нагляду. Також її позиція спростовується і відмовним матеріалом за №7950, згідно якого встановлено пропажу в 2012 році належного їй велосипеду марки «Ардіс», а не «України» , яким вона заволоділа 09.06.2015 року.

Таким чином, оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в судовому засіданні докази по справі, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена повністю. На думку суду по справі зібрана достатня кількість допустимих та належних доказів на підтвердження такої вини.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному таємному викраденні чужого майна (крадіжка) , ОСОБА_5 , вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_5 , суд, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею злочину, приймаючи до уваги особу підсудної, її молодий вік, відсутність судимості, характеристику, безробітність, наявність сім`ї, вважає, що покарання підсудній слід обрати у виді громадських робіт. Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати по справі відсутні. Речовий доказ підлягає поверненню власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373 -376 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Покарання відбувається за місцем проживання засудженої, вид робіт визначають органи місцевого самоврядування. Вирок суду приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або звернення його до виконання. Громадські роботи виконуються не більше як чотири години на день, але не менше двадцяти п`яти годин на місяць.

Речовий доказ по справі велосипед марки «Україна» передати власнику ОСОБА_6 .

Вирок на протязі 30 днів з дня його проголошення може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1 .