Справа №718/1820/15-к
Провадження №1-кп/718/105/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000359 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малятинці Кіцманського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

18.08.2004 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 185 ч. 2, 105 ч. 1 п. 3 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі, переданий під нагляд батьків;

23.07.2006 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України, до 3 років позбавлення волі, від відбуття покарання звільнений із іспитовим строком 2 роки;

07.04.2010 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 185 ч. 2, 304, 69, 70 КК України до 4 місяців арешту, звільнився 22.10.2010 року по відбуттю строку покарання;

11.02.2015 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 185 ч. 1 КК України, до 120 годин громадських робіт;

26.06.2015 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 389 ч. 2 КК України, до 3 місяців 4 днів арешту;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

30.07.2015 року, в період часу з 13 год. 30 хв. до 15 год., ОСОБА_4 із метою вчинення таємного викрадення чужого майна, шляхом незаконного вилову риби, перебував на охоронюваній території ставу «Ставчани став №1», розташованого на земельній ділянці водного фонду та сінокосіння Ставчанської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області (за межами населеного пункту), яка Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області надана в оренду юридичній особі товариству із додатковою відповідальністю «Чернівецькій рибокомбінат», юридична адреса якого: м. Кіцмань, вул. Фоміна, 2. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , завідомо знаючи про те, що вилов риби у приватному порядку на вказаному ставу категорично заборонено, керуючись корисливим умислом, за допомогою заздалегідь заготовленої вудочки, повторно, таємно, викрав майно ТДВ «Чернівецькій рибокомбінат», виловивши, у вказаний вище період часу, із зазначеного ставу 19 рибин виду «короп», загальною вагою 10 кг, вартістю 52 грн./кг, чим завдав вказаній юридичній особі майнової шкоди на загальну суму 520 гривень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, щиро розкаявся та суду показав, що він знав про те, що на даному ставі заборонявся вилов риби, однак всупереч забороні виловив рибу.

Крім визнання вини ОСОБА_4 його вина у вчиненому підтверджується:

показами потерпілого ОСОБА_8 , який підтвердив факт, що ОСОБА_4 ловив рибу. При зважуванні риби особисто був присутній і вага риби становила близько 10-ти кг. Однак претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 у нього немає;

показами свідка ОСОБА_9 , який суду показав те, що працівники міліції затримали ОСОБА_4 з рибою і при зважуванні особисто був присутній. Вага риби становила10 кг.

Аналогічні покази свідка надав свідок ОСОБА_10 .

Таким чином суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він по місцю проживання характеризується негативно, його майновий стан, тобто не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово судимий. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, відшкодував завдані збитки, думку потерпілого, який просив суворо не карати та відсутність з його сторони претензій матеріального та морального характеру, а тому на підставі викладеного, суд, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із накладенням на нього обмежень, передбачених ст. 76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 15, 65-67,71, 72, 125 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2. ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти органу кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Речові докази по справі, а саме: 19 рибин «короп», які передані на зберігання у ТДВ «Чернівецький рибкомбінат», залишити в останнього;

вудочку, яка знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області, конфіскувати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1