справа № 208/8825/15-к
№ провадження 1-кп/208/588/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002105 від 28.10.2015 р. відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
Обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
23.09.2015 р. близько 20.00 години (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні кафе бару «Ред-кафе», який розташований на вул. Арсенічева, 93А у м. Дніпродзержинську зустрів малознайомого ОСОБА_4 , з яким на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , перебуваючи 23.09.2015 р. близько 20.00 години (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) у приміщенні кафе бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по вул. Арсенічева, 93 А у м. Дніпродзержинську діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів по тілу людини можливо заподіяти тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи ймовірність таких наслідків та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_4 , та один удар правою ногою в область живота ОСОБА_4 , від чого останній впав на підлогу лицем донизу. Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних пошкоджень потерпілому ОСОБА_4 , схилившись над останнім почав наносити численні удари кулаками рук по тулубу, голові ОСОБА_4 , всього близько 10 ударів, від яких ОСОБА_4 короткочасно втратив свідомість. Після цього ОСОБА_4 , намагаючись захиститись від ударів ОСОБА_5 , піднявся на ноги, та ОСОБА_5 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів по тілу людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи ймовірність таких наслідків та бажаючи їх настання, штовхнув руками ОСОБА_4 , який на той час піднявся з підлоги, від даного поштовху ОСОБА_4 , знову впав на підлогу на спину, після чого ОСОБА_5 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів по тілу людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи ймовірність таких наслідків та бажаючи їх настання, продовжив наносити удари ногами потерпілому ОСОБА_4 по тулубу, більше з лівої сторони, та інших частинах тіла, при цьому наніс останньому близько 10 ударів ногами.

Пересвідчившись, що його злочинний умисел реалізовано в повному обсязі, ОСОБА_5 , залишив місце скоєння кримінального правопорушення.

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичного експерта № 1202-Е від 10.11.2015 р. спричинені пошкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з переломами 8-9 ребер по лопатковій лінії ліворуч; закритого перелому мищелкового відростку нижньої щелепи ліворуч, з відповідними синцями на обличчі ліворуч - відносяться до середнього ступеня тілесних пошкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я більш 21 дня.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро каявся, додатково нічого не повідомив.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, додатково нічого не повідомив.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які никим не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , його вина встановлена та доведена, а саме ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров 'я, скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує наступне: згідно характеристики, виданої за місцем мешкання, ОСОБА_5 характеризується позитивно, щиро кається у здійснені кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання, в силу ст.67 КК України судом не встановлені.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з обмеженням волі. В той же час, беручи до уваги середню тяжкість злочину, особу обвинуваченого, наслідки вчиненого злочину, визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, призначеного йому вироком суду, встановивши ОСОБА_5 іспитовий строк.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.65, 66, 67, 75, 76, ч.1 ст. 122 КК України, ст.ст. 127,128,129,349, 368, 370,371, 374, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю два роки.
Відповідно до положень п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 в період випробувального терміну такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1