Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2405/15-к
У Х В А Л А
28.08.2015 року м.Виноградів
Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Виноградівського районного суду від 21.01.2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 5 місяців 28 днів, на шлях виправлення не став, а повторно скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
04 серпня 2015 року, близько 02 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, попередньо домовившись з ОСОБА_7 , про відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, що настануть після їх вчинення, знаходячись навпроти магазину «1000 Дрібниць», що по вул. Станційна № 6, в м. Виноградів, підбігли з-заді до ОСОБА_8 , де в супереч волі останньої, ОСОБА_5 , з метою відкритого викрадення чужого майна, з правої руки ОСОБА_8 , відкрито заволодів мобільним телефоном марки „Nokia 215, вартість якого згідно висновку експерта від 10.08.2015, становить 450 гривень з сім-карткою оператора мобільного зв`язку „Київстар вартістю 20 гривень та картка пам`яті „SanDisk об`ємом 512 MB вартістю 50 гривень. В цей же час ОСОБА_7 , підтримуючи протиправні дії ОСОБА_5 , діючи єдиним умислом, застосувавши фізичну силу, схопив ОСОБА_8 правою рукою за ліву руку, спричинивши останній фізичну біль, зірвав з її шиї ланцюжок жовтого кольору (біжутерія), вартість якого згідно довідки, становить 65 гривень, з золотим кулоном, вагою один грам, ціною 880 гривень за один грам на суму 880 гривень, із викраденим зникли, завдавши при цьому потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 1 400 (тисяча чотириста) гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець, зареєстрований та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, тимчасово не працюючий, не одружений, раніше судимий.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 , свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена протоколом огляду місця події від 04.08.2015, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках проведеного з потерпілим ОСОБА_8 , та іншими матеріалами кримінального провадження.
Згідно статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.
Крім цього, згідно п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочини, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 характеризується за місцем проживання посередньо, раніше судимий за злочини проти власності, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, окрім того не має міцних соціальних зв`язків, тобто не має ні родини, ні утриманців, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а також перешкоджати кримінальному провадженню та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1, 2, 3 ст.177 КК України.
Також, існують ризики в тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілого, може не з`являтися на виклики слідчого, прокурора, суду, скоювати інші злочини проти власності, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.
Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, слідчий звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.
Прокурор, старший слідчий клопотання підтримали.
Захисник підозрюваного у задоволенні клопотання просив відмовити, оскільки підозрюваний є інвалідом третьої групи, проживає із співмешканкою, з якою в нього є спільна дитина, під час досудового розслідування сприяє у встановлені істини, до вчиненого кримінального правопорушення не причетний, наміру ухилятись від органів досудового розслідування не має, про що свідчить його добровільні дії по явці в судове засідання для розгляду клопотання.
Підозрюваний в судовому засіданні погодився з думкою захисника, зазначив, що предмет злочину мобільний телефон потерпілої, який він добровільно видав працівникам міліції знаходився у трусах, оскільки у одягнутих шортах кишень не було. Потерпіла та свідки його оговорюють.
Заслухавши учасників, перевіривши доводи клопотання, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження, суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
28.08.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
28.08.2015 року старший слідчим СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області до Виноградівського районного суду внесено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам : переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду ; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні : перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя констатує, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України злочину. Указаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яка 28.08.2015 року з дотриманням положень ст. 278 КПК України йому вручена та наданими прокурором доказами, зокрема: протоколами допитів потерпілої, свідків, протоколами впізнання підозрюваного свідком та потерпілою, як особи яка відкрито заволоділа майном потерпілої (а.с.13-16, 17-20, 21-22, 23,24-26, 27-28, 29-30,31).
Слідчий суддя також визнає доведеним обставинами про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, впливати на потерплого, , учинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, впливати на потерпілого, учинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя доведеними прокурором вважає й доводи клопотання про те, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому, слідчим суддею також враховано тяжкість вчиненого злочину: відповідно до ст. 12 КПК України - скоєно тяжкий злочин, ані про особу ОСОБА_5 : раніше до кримінальної відповідальності неодноразово притягувався, за що реально відбував покарання у виді позбавлення волі, не має постійного місця роботи, за місцем проживання характеризується посередньо, є інвалідом третьої групи. При оцінці доводів захисника та підозрюваного, слідчий суддя також ураховує наступне: ОСОБА_5 будучи працездатним не працевлаштувався, не займався суспільно-корисною працею, яка дозволяла б йому отримувати кошти (докази - документи в спростування наведеного як підозрюваним ОСОБА_5 , так і його захисником - адвокатом ОСОБА_6 наданні не були), особи, які б перебували на його утриманні відсутні, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем його проживання, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України вчинено із застосуванням насильства.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів починаючи з 28.08.2015 року до 26.10.2015 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1