Апеляційний суд Харківської області
справа № 610/3365/13-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
провадження № 11т/790/540/14 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 вересня 2014 р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 4 березня 2014 року стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петрівське Балаклійського району Харківської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, проживає по АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, військовозобов`язаний, раніше судимий не був, до кримінальної відповідальності не притягувався, має посвідчення водія категорії АВС.
Засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три ) роки, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, а також періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації. Іспитовий строк обчислений з моменту проголошення вироку.
На підставі ст. ст. 55, 77 КК України призначено Кімаковському додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Строк додаткового покарання обчислений з моменту набрання вироком законної сили
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 100 000,00 (сто тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.
Згідно вироку, 22 липня 2012 року приблизно о 04 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи техн`чно справним автомобілем «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , рухаючись по вул. Артема в с. Петрівське Балаклійського району Харківської області з боку вул. Молодіжна в напрямку вул. Петровського, діючи необережно, порушуючи вимоги підпункту «а» пункту 2.9., пункту її.2., пункту 13.3. Правил дорожнього руху, при зустрічному роз`їзді з мотоциклом «Чезет» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_11 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, виїхав на середину проїзної частини, допустив зіткнення зі вказаним мотоциклом, в результаті чого водій мотоцикла ОСОБА_11 загинув, а пасажиру мотоцикла «Чезет» ОСОБА_12 було спричинене середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керучання транспортними засобами строком на 3 роки.
Стягнути з Кімаковського на користь держави, у особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області, судові витрати за проведення транспортно-трасологічної експертизи № 642/12 від 08.10.2012 р. у сумі 3419,02 грн.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави, у особі ХНДІСЕ ім.. Засл. Проф.. М.С. Бокаріуса, судові витрати за проведення транспортно- трасологічної та автотехнічної експертиз № 3334/4579 від 05.06.2013 р у сумі 2816 грн.
Речові докази, а саме автомобіль ВАЗ 2108 реєстраційний номер НОМЕР_3 та мотоцикл «Чезет» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі п.5 ч.9 ст. 100 КПК України повернути законим володільцям.
На обґрунтування апеляції прокурор, що вирок районного суду постановлено з порушенням кримінального закону, призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення.
Просить врахувати, що ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого загинула людина, а другий потерпілий отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Збитки потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_7 почав відшкодовувати лише під час судового розгляду, а потерпілому ОСОБА_12 збитки взагалі не відшкодовані.
Також судом першої інстанції не враховано позицію потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які заперечували про^и застосування до Кімаковського ст. 75 КК України.
Крім того, вважає, що ненадання суду речових доказів не є підставою для не вирішення питання про їх долю.
Також, автор апеляції, посилаючись на те, що під час судового розгляду у суді першої інстніції питання про надання доказів пов`язаних із судовими витратами не вирішувалось, просить вирішити питання про стягнення з ОСОБА_7 судових витрат за проведення експертиз під час апе; яційного розгляду.
В апеляційних скаргах потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є тотожні за змістом міститься прохання скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання в вигляді реального позбавлення волі строком на 5 років.
В обґрунтування своїх вимог зазначають, що судом першої інстанції не була врахована їхня думка стосовно призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді реального позбавлення волі та до обвинуваченого безпідставно застосована ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляції, обвинуваченого , якій пзречував проти задоволення апеляцій, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного висновку.
У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п. З ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Обгрунтованість кваліфікації за ч. 2 ст. 286 КК України у відношенні ОСОБА_7 в апеляції не оспорюється та апеляційний суд переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, відповідно до ст. 404 КПК України.
Суд правильно встановив фактичні обставини по кримінальному провадженню, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, що не оспорюється в апеляції.
Доводи прокурора та потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про м`якість призначеного покарання колегія судів вважає обґрунтованими , у зв`язку з чим, вирок з частині призначеного покарання підлягає скасуванню, оскільки при призначенні покарання районним судом не враховані в повній мірі вимоги ст. 65 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Мотивуючи необхідність призначення основного покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі, та звільнення його від відбування покарання, суд першої інстанції у вироку послався на принципи законності, справедливості, індивідуалізації покарання, враховуючи характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, його відношення до злочину.
При цьому, вказано на позитивні дані ОСОБА_7 , а такаж наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин.
Однак, районний суд недостатньо врахував тяжкість кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, недостатньо враховані обставини кримінального провадження, а саме то що ОСОБА_7 скоїв правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого загинула людина та другої особі було спричинене середньої тяжкості тілесне ушкодження збитки потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відшкодував лише у частині матеріальної шкоди, а крім того то що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , просили призначити йому покарання, пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи наведені дані колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 був безпідставно звільнений від відбування покарання, що є передбаченою ст. 420 КПК України підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення свого вироку.
При призначенні покарання колегія суддів, розглядаючи справу у межах апеляцій, з урахуванням наведеного у сукупності, керуючись вимогами ст.65 КК України, визнає, що скоєне ОСОБА_7 кримінальне правопорушення відноситься до категорії неумисних, але тяжких злочинів., враховує його першу судимість, пом`якшуючі покарання обставини у виді щирого каяття, добровільного відшкодування завданого матеріального збитку у повному обсязі, наявність на утриманні малолітньої дитини, обтяжуючу обставину у вигляді скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, та приходе до висновку, що він повинен нести покарання у виді позбавлення волі на певний строк, у межах, встановлених в санкції ст. 286 ч.2 КК України, з позбавленням права керування транспортним засобом на певний строк, оскільки в результаті даної ДТП наступила смерть одного потерпілого та було спричинене середньої тяжкості тілесне ушкодження другому потерпілому.
Що стосується доводів апеляції прокурора про необхідність вирішення питання про долю речових доказів, а також стягнення з ОСОБА_7 судових витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч,9 ст. 100 КПК України, при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, судом вирішується питання про долю речових доказів, які були надані суду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ніким з учасників судового розгляду клопотань про необхідність дослідження будь- яких речових доказів заявлено не було, 3 цього випливає, ніякі речові докази надані до суду не були.
За таких обставин суд першої інстанції був обґрунтовано позбавлений підстав вирішувати питання про долю речових доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до ч.З ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду на підтвердження розміру процесуальних витрат прокурором жодних доказів надано не було, а також не було заявлено клопотань про їх витребування та дослідження.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання про стягнення з ОСОБА_7 судових витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 420 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити повністю.
Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 4 березня 2014 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 55, 77 КК України призначити Кімаковському додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки.
В решті вирок залишити без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.
Касаційна скарга на вирок може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді: