Справа № 495/7482/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі : головуючої одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Білгород-Дністровський обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки: с. Приморське,

Білгород-Дністровського району Одеської області, українки, громадянки України, заміжня, має на

утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча за

адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.1, 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2015 приблизно о 18.00 годині, у ОСОБА_4 , перебуваючи на території речового ринку по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна з магазину № НОМЕР_1 на території даного ринку, в якому вона в цей час знаходилася. Реалізуючі свій злочинний намір, шляхом зняття з вітринної вішалки жіночої майки, персикового кольору, ОСОБА_4 незаконно заволоділа вказаним майном, вартістю 200 (двісті) гривень, після чого з місця події зникла, обернувши її на свою користь, чим спричинила шкоду потерпілій ОСОБА_6 на зазначену суму.

Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , 10.08.2015 приблизно о 18.10 годині, перебуваючи на території речового ринку по АДРЕСА_2 ,зайшла до магазину № 3, розташованого на території даного ринку та незаконно заволоділа чужим майном, а саме жіночою блузкою з ажурними вставками бірюзового кольору, вартістю 260 (двісті шістдесят) гривень, після чого з викраденим майном з місця події зникла, обернувши його на свою користь, чим спричинила шкоду потерпілій ОСОБА_7 на зазначену суму.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні винною визнала себе у повному обсязі та цілком підтвердила обставини вчинених нею кримінальних правопорушень, пояснила суду, що 10.08.2015 року, знаходячись в АДРЕСА_2 , на території ринку з магазину №7, вкрала жіночу майку, яка належить ОСОБА_6 та в той же день, з магазину №3 вкрала жіночу блузку, яка належить ОСОБА_7 . У скоєному щиро розкаялася, просила суворо не карати, запевнила, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення та просила розглянути справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують її особистість.

Обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився її допитом , дослідженням доказів, які характеризують її особистість. Їй було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винною обвинувачену ОСОБА_4 у інкримінованих їй кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч.2 ст.185 КК України як, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчинених нею кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, що скоїла кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, її щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, думку потерпілих, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання її можливо без позбавлення волі та приходить до переконання про можливість її звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75,79 КК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, і на підставі санкції даних статей призначити покарання :

-за ст. 185 ч.1 КК України, у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

-за ст. 185 ч.2 КК України, у вигляді 1 (одного) року 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно ч.1 ст.70 КК України суд призначає покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого виду покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді 1 (одного ) року 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 79 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

Контроль за поведінкою засудженої здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженої.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався.

Характеризуючи матеріали відносно засудженої ОСОБА_4 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/7482/15-к.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Суддя :