Справа № 462/570/16-к
У Х В А Л А
10 лютого 2016 року м.Львів
Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові клопотання старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджені з прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000174, про поновлення пропущеного процесуального строку та накладення арешту на майно,

встановив:
Старший слідчий СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 ,03.02.2016 року звернувся в суд з клопотаннями про накладення арешту на майно, а саме на: поліетиленовий пакет із камінням бурштину сирець масою 1361 г, поліетиленовий пакет із камінням бурштину сирець масою 967 г, поліетиленовий пакет із камінням бурштину сирець масою 692 г, каміння бурштину сирець масою 383 г, пластиковий пакет із камінням бурштину сирець (відходи від первинної обробки) масою 311 г, пластиковий контейнер із камінням бурштину після часткової його обробки масою 80 г, станок шліфувальний марки «AVALON SW1MINI» №13141, станок шліфувальний марки «AVALON SKU» №13273 та станок обрізний марки «AVALON SW1MINI» №13679, та про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку, передбаченого для подання клопотанням про арешт тимчасово вилученого у ОСОБА_5 майна В обґрунтування клопотань покликається на те, що з 28.12.2015 року в провадженні СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000174 від 23.11.2015 року за фактом виявлення під час обшуку в орендованому ОСОБА_5 помешканні каміння бурштину та шліфувальних станків, призначених для його обробки, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 198 КК України. Оскільки кримінальним законодавством України встановлена відповідальність за незаконне видобування корисних копалин, до яких належить і бурштин, тому відсутність в ОСОБА_5 будь-яких документальних підтверджень та дозволів на вилучене в нього майно дає обгрунтовані підстави вважати, що таке є завідомо здобуте злочинним шляхом, і не може бути йому повернуте, так як належить державі, і повинно бути конфісковане в її дохід, а знаряддя його обробки є предметами та засобами вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, покликаючись на мотиви такого, яке просять задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечили, зазначивши, що сторона обвинувачення пропустила строк для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно, окрім цього покликаються на те, що арешт може бути накладений лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, а в даному випадку ОСОБА_5 не має такого процесуального статусу.

Заслухавши думку учасників розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000174, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000174, 23.11.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ст.198 КК України.

Згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002477 працівниками СБУ отримано інформацію про можливе зберігання вогнепальної зброї ОСОБА_5 у квартирі, яку він винаймає за адресою: АДРЕСА_1 . 21.11.2015 року під час обшуку у вказаному помешканні було виявлено і вилучено поліетиленовий пакет із камінням бурштину сирець масою 1361 г, поліетиленовий пакет із камінням бурштину сирець масою 967 г, поліетиленовий пакет із камінням бурштину сирець масою 692 г, каміння бурштину сирець масою 383 г, пластиковий пакет із камінням бурштину сирець (відходи від первинної обробки) масою 311 г, пластиковий контейнер із камінням бурштину після часткової його обробки масою 80 г, станок шліфувальний марки «AVALON SW1MINI» №13141, станок шліфувальний марки «AVALON SKU» №13273 та станок обрізний марки «AVALON SW1MINI» №13679. Про законність походження вищезазначеного бурштину сирця, обіг якого обмежений, ОСОБА_5 жодних пояснень чи товаросупровідних документів не пред`явив.

Частина 2 ст.168 КПК України передбачає, що під час обшуку може здійснюватися тимчасове вилучення майна.
У відповідності до вимог ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном
Згідно ч.1 ст.167, ч.5 ст.171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
При розгляді клопотання встановлено, що 21.11.2015 року старший слідчий ОВС слідчого відділу УСБ України у Львівській області ОСОБА_7 звернувся в Галицький районний суд м.Львова з клопотанням про арешт вказаного тимчасово вилученого майна.
25.11.2015 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова клопотання слідчого задоволено, постановлено ухвалу, згідно якої було накладено арешт на вищевказані вилучені в ході обшуку предмети (станки та бурштин).

Вилучений бурштин та станки для його обробки постановою старшого слідчого ОВС слідчого відділу УСБ України у Львівській області ОСОБА_7 від 23.11.2015 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0002477.

Ухвала Галицького районного суду м. Львова від 25.11.2015 року була оскаржена захисником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 . Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області від 14.12.2015 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 задоволено частково, ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.11.2015 року про арешт майна скасовано, а клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Львівській області ОСОБА_7 про арешт майна від 21.11.2015 року повернуто прокурору Львівської області через Галицький районний суд м. Львова для усунення недоліків, зі встановленням строку для усунення недоліків сімдесят дві години.

Поряд з цим, на підставі постанови прокуратури Львівської області про визначення підслідності від 26.11.2015 року, матеріали кримінального провадження №0000174 передано для проведення досудового розслідування СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області, а до провадження безпосередньо слідчому ОСОБА_3 передано 26.12.2015 року.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що про наявність вказаної ухвали апеляційного суду від 14.12.2015 року ні слідчий відділ Залізничного ВП, ні Львівська місцева прокуратура №2 через Галицький районний суд м.Львова і прокуратуру Львівської області не були повідомлені, та належним чином завіреної копії такої не отримували, а слідчий Залізничного РВ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 лише 05.01.2016 року отримав заяву від адвоката ОСОБА_6 про повернення майна ОСОБА_5 . При цьому в матеріалах кримінального провадження №0000174 і на час розгляду даного клопотання відсутня належним чином завірена копія ухвали апеляційного суду Львівської області від 14.12.2015 року, чим спростовуються доводи ОСОБА_5 , що він подавав таку слідчому.
Враховуючи наведене, слідчий суддя враховує положення ч.1 ст.117 КПК України, згідно якої пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, та вважає, що в даному конкретному випадку строк, передбачений для подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна,пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Щодо клопотання про накладення арешту на майно то таке підлягає частковому задоволенню.

Зміст ст.167 КПК України дає визначення критеріїв, яким повинно відповідати тимчасово вилучене при обшуку майно. Так, згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Зазначений перелік критеріїв є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Тому, зважаючи на положення ст.ст. 167, 237 КПК України, тимчасово вилучатися можуть лише речі та документи, які відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Інші речі під час обшуку не можуть бути тимчасово вилучені. А отже у випадку тимчасового вилучення під час обшуку у підозрюваного речей, слідчий повинен при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна навести переконливі мотиви, що зазначені речі відповідають критеріям ч.2 ст.167 КПК України та може ставити питання про їх арешт лише з правових підстав, що визначені у ч.2 ст.170 КПК України. Посилатися на інші правові підстави слідчий не може, оскільки, якщо речі не відповідатимуть критеріям ч.2 ст.167 КПК України, вони будуть вважатися такими, що вилучені та зберігаються органом досудового розслідування поза дозволеним законом порядком. Відповідно слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту і накладати на нього арешт.
У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Як вбачається з протоколу допиту від 23.11.2015 року (а.с. 26) ОСОБА_5 ознайомившись із своїми правами дав показання, що жодних протиправних дій не вчиняв, зазначив, що інші показання буде давати за участі свого адвоката. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_5 відмовився від пояснень щодо походження бурштину, жодних підтверджуючих документів чи інших об`єктивних даних про законність знаходження в нього і належність саме йому бурштину не подав.
З огляду на наведене, слідчий суддя не бере до уваги доводи ОСОБА_5 , що при накладенні арешту на вилучений у нього бурштин будуть порушені його права та що його процесуальний статус у кримінальному провадженні не дає підстав для арешту його майна.
Враховуючи, що кримінальним законодавством України передбачена відповідальність за незаконне видобування корисних копалин, до яких належить і бурштин, тому відсутність в ОСОБА_5 будь-яких документальних підтверджень та дозволів на вилучений в нього бурштин дає обгрунтовані підстави вважати, що таке майно є завідомо здобуте злочинним шляхом.

Стаття 198 КК України передбачає кримінальну відповідальність за заздалегідь не обіцяне придбання або отримання, зберігання чи збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Як встановлено при розгляді клопотання вилучене під час обшуку 21.11.2015 року у квартирі орендованій ОСОБА_5 майно: поліетиленовий пакет із камінням бурштину сирець масою 1361 г, поліетиленовий пакет із камінням бурштину сирець масою 967 г, поліетиленовий пакет із камінням бурштину сирець масою 692 г, каміння бурштину сирець масою 383 г, пластиковий пакет із камінням бурштину сирець (відходи від первинної обробки) масою 311 г, пластиковий контейнер із камінням бурштину після часткової його обробки масою 80 г, має статус тимчасово вилученого майна. Отже, слідчий у клопотанні мав право ставити питання про накладення арешту на вказані речі, з тих підстав, що вони відповідають критеріям, вказаним у ч.2 ст.167 КПК України, тобто з підстав передбачених ч.2 ст.170 КПК України, є достатні підстави вважати, що воно є предметом злочину, набуте злочинним шляхом. Таким чином, клопотання слідчого в частині накладення арешту на вказане майно є належно мотивованим, грунтується на законі і підлягає до задоволення.
Разом з тим, будь-якого належного підтвердження того, що вилучене у квартирі орендованій ОСОБА_5 майно, а саме: станок шліфувальний марки «AVALON SW1MINI» №13141, станок шліфувальний марки «AVALON SKU» №13273 та станок обрізний марки «AVALON SW1MINI» №13679, є предметом чи засобом вчинення злочину, передбаченого ст.198 КК України, стороною обвинувачення не представлено, а тому законних підстав накладати арешт на такі станки немає.
З огляду на викладене, та враховуючи положенняп.2 ч.1 ст.169 КПК України, у відповідності до якого тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, тому станок шліфувальний марки «AVALON SW1MINI» №13141, станок шліфувальний марки «AVALON SKU» №13273 та станок обрізний марки «AVALON SW1MINI» №13679, тимчасово вилучені під час обшуку 21.11.2015 року, слід повернути ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 117, 167, 170-173, 237, 309 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджені з прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000174, про поновлення пропущеного процесуального строку задовольнити та про накладення арешту задовольнити частково.

Поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк, передбачений для подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на майно: поліетиленовий пакет із камінням бурштину сирець масою 1361 г, поліетиленовий пакет із камінням бурштину сирець масою 967 г, поліетиленовий пакет із камінням бурштину сирець масою 692 г, каміння бурштину сирець масою 383 г, пластиковий пакет із камінням бурштину сирець (відходи від первинної обробки) масою 311 г, пластиковий контейнер із камінням бурштину після часткової його обробки масою 80 г.

В задоволенні клопотання про арешт майна в частині накладення арешту на станок шліфувальний марки «AVALON SW1MINI» №13141, станок шліфувальний марки «AVALON SKU» №13273 та станок обрізний марки «AVALON SW1MINI» №13679 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до апеляційного суду Львівської області.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1