Справа № 645/7636/13-к
Провадження № 1-кс/645/1000/13
УХ В А Л А

іменем України

23 серпня 2013 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_3

слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області - ОСОБА_4

скаржника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:
21 серпня 2013 року ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 13.08.2013 року.

Скарга мотивована тим, що 01.07.2013 року ОСОБА_5 , звернулася до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області із заявою про те, що її колишній чоловік ОСОБА_7 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2011 року у цивільній справі № 2-4297/11 аліментів на утримання малолітнього сина.

За даним фактом 02.07.2013 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002454 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України.

13.08.13 слідчим СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

Скаржник не погоджується з вищевказаною постановою, оскільки ОСОБА_7 має заборгованість по аліментних платежах у розмірі 20932,26 гривень.

Підставою для закриття кримінального провадження стало пояснення ОСОБА_7 , де він зазначив, що він ніде не працює, при першій нагоді він матеріально допомагає своїй дитині, та після розлучення він залишив дитині належну йому трикімнатну квартиру.

Скаржник наголошує, що вказані у поясненні факти жодним доказом не підтверджуються, в ході проведення розслідування слідчим не було вжито заходів для їх перевірки. Зокрема, скаржник наголошує, що квартира про яку зазначає ОСОБА_7 належить ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в рівних частинах і той факт, що він в ній не проживає не свідчить про передачу частини квартири, що належить ОСОБА_7 у власність сину.

З урахуванням наведеного, скаржник просить задовольнити скаргу та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 13.08.2013 року.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав.

Прокурор проти скарги заперечив та вважав, що скарга не підлягає до задоволення, оскільки під час перевірки не встановлено, що ОСОБА_7 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання сина.

Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що нею було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002454 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України. Під час розгляду заяви було з`ясовано, що ОСОБА_7 не ухиляється від сплати аліментів на утримання свого сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Навпаки при наявності можливості допомагає своїй дитині. Крім того, до матеріалів провадження долучено копії квитанції про часткову сплату аліментів на користь ОСОБА_5 .

З урахуванням зазначеного, слідчий вважає, що мав всі підстави для закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, заслухавши думку прокурора, слідчого та скаржника, допитавши ОСОБА_7 в якості свідка, прийшов до наступного висновку.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, крім іншого, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Враховуючи дані норми законодавства, суд вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 13 серпня 2013 року винесена передчасно. Слідчим не наведено достатньої кількості обставин, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Так, слідчий не перевірив чи працює та чи працював ОСОБА_7 . Слідчим залишено поза увагою необхідність з`ясування, чи приховував ОСОБА_7 свій дійсний заробіток. Слідчим не витребувано трудової книжки ОСОБА_7 ..

В матеріалах кримінального провадження № 0002454, наданих слідчим для огляду в судовому засіданні, міститься запит до Пенсійного фонду України Фрунзенського району (вих.. № 59/1112 від 05.07.2013 року), в якому слідчий просила повідомити відомості про нарахування та видачу заробітної плати гр.. ОСОБА_7 /а.с. 16/. У відповідь на вказаний запит, Пенсійний фонд України Фрунзенського району своїм листом (вих.. № 11032/34-08 від 24.07.2013 року) повідомив слідчого про неможливість надати відповідь з причин відсутності в листі слідчого ідентифікаційного номера ОСОБА_7 ..

Будь-яких інших запитів, спрямованих на з`ясування слідчим наявності (відсутності) заробітку даної особи за період, протягом якого ОСОБА_7 повинен сплатити аліменти, матеріали кримінального провадження не містять.

З пояснень, наданих ОСОБА_7 , який був допитаних за клопотанням прокурора в якості свідка, вбачається, що він сплачував аліменти на утримання дитини періодично. Між тим, ОСОБА_7 наголосив, що між ним та ОСОБА_5 досягнуто усної домовленості про те, що ним буде здійснено переоформлення належної йому квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_5 не буде вимагати погашення заборгованості по сплаті аліментів, а також сплати аліментів на утримання дитини на майбутнє.

ОСОБА_5 в судовому засіданні спростувала надані ОСОБА_7 свідчення, та пояснила, що такої домовленості сторони намагалися досягнути близько п`яти років тому, проте з боку ОСОБА_7 не було виконано жодних дій, направлених на її виконання.

Таким чином, враховуючи, що станом на червень 2013 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сума якої складає 20932,26 грн., що сукупно складає суму виплат більш ніж за шість місяців відповідних платежів, заявниця наполягає на задоволенні скарги в повному обсязі.

Сукупність даних обставин свідчить про те, що слідчий не дотримався вимог ст. 91-92 КПК України, що є підставою для скасування його постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0002454 від 02 липня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1