Справа № 1-62/11
Вирок

Іменем України

27 травня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю прокурора Рябих С.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

За ч.1 ст.122, ч..2 ст. 186, ч.2 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженого, працюючого ТОВ «Феррострой», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше судимого:

04.08.2005 року вироком Комсомольського міського суду за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст. 70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 03.05.2007 року умовно-достроково на 2 роки 1 місяць 12 днів.

за ч.2 ст. 186 КК України,

встановив:

Підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили ряд умисних, в т.ч. тяжких злочинів проти власності за таких обставин:

04 грудня 2010 року, близько 22-00 год. ОСОБА_2, знаходячись на вул. Миру, в районі міського вузла звязку, з метою відкритого заволодіння чужим майном, діючи під надуманим приводом вияснення стосунків із потерпілим ОСОБА_4, відкрито, шляхом ривку, заволодів його мобільним телефоном марки «НОКІА» моделі 2600, після чого, долаючи опір потерпілого та утримуючи його за руку, зняв з його пальця золоту обручку вагою 3 г. і з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_4 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1260 грн.

13 березня 2010 року близько 19-00 год., підсудні, знаходячись в приміщенні Головного відділення пошти в м. Комсомольську, з метою заволодіння чужим майном, діючи відкрито, під погрозою застосування фізичного насильства, змусили потерпілого ОСОБА_5 надати їм кредитну картку, після чого, на вимогу підсудних він ввів пін-код, а ОСОБА_3 здійснив операцію по зняттю грошових коштів з рахунку на суму 250 грн. Повернувши потерпілому картку, підсудні, заволодівши його грошима з місця події зникли, розпорядившись грошима на власний розсуд.

01 квітня 2010 року, близько 22-30 год. підсудні, прямуючи вздовж дитсадка «Ромашка», з метою відкритого заволодіння чужим майном, попередньо розподіливши ролі, наздогнали потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які прямували в попутному напрямку. Наблизившись до потерпілих, діючи за попереднім узгодженням, ОСОБА_2 ударом кулака збив ОСОБА_6 з ніг і утримуючи потерпілого на землі та долаючи його опір, витягнув з кишені його джинсів мобільний телефон марки «Нокіа» моделі 6120. В свою чергу ОСОБА_3, діючи за узгодженням з ОСОБА_2 наніс декілька ударів ОСОБА_7 Під час бійки, долаючи опір потерпілого, зірвав з його шиї МР3-плеєр марки «САМСУНГ», і разом з ОСОБА_2 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій підсудних потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1659 грн., потерпілому ОСОБА_7 на суму 400 грн. відповідно.

05 квітня 2010 року, близько 03-00 год. ОСОБА_2, знаходячись в приміщенні бару «Комета» по вул.. Портовій,1 в м. Комсомольську, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_8, маючи умисел на заподіяння невизначеної шкоди здоровю потерпілого, умисно наніс останньому удар кулаком в область нижньої щелепи зліва, внаслідок чого заподіяв останньому середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в області кута зліва та ЗЧМТ, що викликала струс головного мозку.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в середині квітня 2010 року, ОСОБА_2, знаходячись на території набережної р. Дніпро в м. Комсомольську знайшов паперовий згорток з наркотичною речовиною канабісом, який залишив при собі з метою подальшого вживання. 18 травня близько 21-00 год. підсудний в районі будинку № 14 по вул. Конституції був затриманий працівниками міліції і у нього у внутрішній кишені брюк було виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка за висновком хімічної експертизи (т.1 а.с.212-214) є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Вага сухого залишку становить 12,584 г.

19 травня 2010 року, ОСОБА_2., знаходячись на території міського парку відпочинку, знайшов паперовий згорток з наркотичною речовиною канабісом, який залишив при собі з метою подальшого вживання. В цей же день, близько 19-00 год. підсудний в районі будинку № 13 по вул. Леніна був затриманий працівниками міліції і у нього було виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка за висновком хімічної експертизи (т.2 а.с.22-24) є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Вага сухого залишку становить 6,596 г. Одночасно з наркотиком у підсудного був вилучений кастет, який він носив із собою для самозахисту, і який за висновком криміналістичної експертизи (т.1 а.с. 177-179) є холодною зброєю ударно-роздробляючої діїі і виготовлений саморобним способом.

Свою вину в предявленому обвинуваченні підсудні визнали частково. Не заперечуючи по суті своєї причетності до вчинення пограбувань потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підсудний ОСОБА_2 заперечив факт застосування фізичного насильства по відношенню до ОСОБА_4 Обвинувачення у вчиненні злочинів, повязаних із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8, незаконним обігом наркотичних засобів та зброєю ОСОБА_2 визнав повністю.

Обидва підсудних заперечили свою причетність до пограбування ОСОБА_5, пояснивши, що гроші були передані їм потерпілим на умовах позики.

Суд, дослідивши представлені по справі докази, вважає, що вина підсудних у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується такими доказами:

По епізоду відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5

Як вбачається з оголошених в судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_5 (т.1 а.с. 26), 13.03.2010 року в приміщенні «Укртелекому» на вимогу підсудних (в обох він впізнав на досудовому слідстві хлопців, які заволоділи його грошима (т.1 а.с. 27-30) він ввів пін-код до кредитної картки, після чого один з них утримував його за руки, а другий, перевіривши баланс на рахунку, зняв з його картки 250 грн., що підтверджується по справі довідкою банку про рух коштів на рахунку (т.1 а.с. 18) та даними банківського відеоспостереження (т.1 а.с. 21-22).

На стадії досудового слідства (т.1 а.с. 229) сума завданого матеріального збитку була перерахована ОСОБА_9 потерпілому почтовим переказом.

По епізоду відкритого заволодіння майном потерпіих ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

Показаннями потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які підтвердили факт відкритого заволодіння належним їм майном, показаннями самих підсудних, в т.ч. наданих ними на стадії досудового слідства, та явкою з повинною ОСОБА_9 (т.1 а.с. 59), факт надання якої він пояснив тиском з боку працівників міліції. На даний час завдана злочином матеріальна шкода відшкодована обом в повному обсязі, претензій матеріального характеру до підсудних вони не мають.

По епізоду відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4

Оголошеними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_4 (т.1 а.с. 136-137), із змісту яких вбачається, що 04.12.2009 року близько 22-00 год. ОСОБА_2, в якому він на досудовому слідстві впізнав нападника (т.1 а.с. 159-160), під надуманим приводом подзвонити попросив у нього телефон, і коли він відмовив, вирвав з його руки телефон, і заламавши руку, зняв з його руки обручку. Він /потерпілий/ не став продовжувати конфлікт, і одразу після того, як ОСОБА_2 залишив місце події, викликав працівників міліції.

Телефон був проданий ОСОБА_2 на торгову точку продажу мобільних телефонів «Мобілюкс», що підтвердив в судовому засіданні продавець телефонів ОСОБА_10, а обручка здана до ломбарду.

По епізоду заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8

Сам ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, і його показання за даними проведеної судово-медичної експертизи не суперечать обєктивним судово-медичним даним.(т.2 а.с. 79).

Факт заподіяння тілесних ушкоджень під час виниклої між ними сварки підтвердив потерпілий, що підтверджене в матеріалах справи протоколом його допиту (т. 2 а.с. 63) та висновком судово-медичної експертизи (т. 2 а.с. 69-70).

Отже, надавши оцінку представленим по згаданим епізодам доказам і вирішуючи питання щодо доведеності вини підсудних у їх вчиненні, враховуючи відсутність відвертості підсудних перед судом та слідством, невизнання ними своєї вини по епізодам відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 та чисельні спроби у будь-який спосіб піддати сумніву докази, що обєктивно підтверджують факт здійсненого ними за цим епізодом пограбування, на думку суду є переконливим свідченням бажання обох уникнути відповідальності за вчинення тяжкого злочину проти власності. Посилаючись на тиск з боку працівників міліції, що мав місце під час досудового слідства, ОСОБА_9 зазначив суду, що із відповідними скаргами на їх дії не звертався, оскільки не вбачав і не вбачає на даний момент сенсу в своїх зверненнях, а надаючи визнавальні показання органу досудового слідства побоювався лише за власне здоровя.

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини ОСОБА_2 в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.263 КК України, суд, обмежившись допитом підсудного, застосовуючи положення ст.299 КПК України в цій частині предявленого обвинувачення, приймає до уваги, що фактичні обставини справи, та обєм вилучених наркотичних засобів ніким не оспорюються.

Умисні дії ОСОБА_2 та ОСОБА_9, які виразились у відкритому заволодінні майном потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вчиненими повторно, групою осіб, поєднаними з насильством, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілих, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.

Вірною за ч.2 ст.186 КК України є також оцінка дій ОСОБА_2 за епізодом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4, оскільки він, відкрито, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, заволодів його майном.

Відповідає вимогам КК України правова оцінка дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вірною є також оцінка дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.309 КК України та ч.2 ст.263 КК України оскільки він незаконно зберігав наркотичні засоби без мети збуту та носив кастет без передбаченого законом дозволу.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд враховує, що підсудні вчинили ряд тяжких умисних злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені. Стан алкогольного спяніння, визначений органом досудового слідства в якості обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_2, виключений судом із предявленого обвинувачення, оскільки є медичним критерієм, і через відсутність в матеріалах справи відповідних документів на підтвердження алкогольного спяніння під час вчинення інкримінованих йому злочинів не може визнаватись в якості обставини, що обтяжує покарання.

За висновками ЛКК підсудні практично здорові, працездатні, не потребують примусового лікування від наркоманії та алкоголізму.

За місцем проживання характеризуються як особи, на яких не надходять скарги від сусідів. ОСОБА_9 працює, за місцем роботи характеризується добре. Повністю відшкодував завдану потерпілим шкоду. ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, за поясненнями підсудного існує за рахунок заробітків у приватних осіб. Утримує малолітню дитину. В якості обставини, що помякшує його відповідальність, судом визнаний факт визнання ним своєї вини за епізодами пограбування ОСОБА_7 та ОСОБА_6, заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8, незаконного зберігання наркотичних засобів та носіння кастету.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, враховуючи ту обставину, що завдана злочинами шкода повністю відшкодована, потерпілі не мають матеріальних претензій, враховуючи дані про підсудних, суд, призначаючи обом покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе звільнити їх від відбуття покарання з встановленням максимального іспитового строку, передбаченого ст..75 КК України.

Відповідно до положень ст.93 КПК України судові витрати по справі (вартість витраченого матеріалу та експлуатації обладнання) покладені судом на підсудних.

Питання про речові докази вирішене судом відповідно до ст.81 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, за ч.1 ст.122 КК України до одного року позбавлення волі, за ч.2 ст. 263 КК України до трьох місяців арешту, за ч.1 ст. 309 КК України до одного місяця арешту.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, за сукупністю вчинених злочинів призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засуджених від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю на три роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобовязати засуджених не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично зявлятися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженим залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі, що стали обєктом злочинних посягань, повернути потерпілим, як їм належні, два паперові згортки з канабісом та кастет знищити.

На користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Полтавській області стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, повязані з проведенням хімічних експертиз по справі в сумі 87 грн.64 коп.

На вирок суду протягом 15 діб з моменту його проголошення сторони можуть подати апеляційні скарги до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_11

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.В.Окунь